Номер провадження: 22-ц/813/1796/20 
Номер справи місцевого суду: 1512/10486/2012
Головуючий у першій інстанції Маломуж А. І.
Доповідач Дрішлюк А. І.
Категорія: 57

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 лютого 2020 року                                                                        м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Громіка Р.Д., Черевка П.М., 
при секретарі судового засідання Павлючук Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду міста Одеси від 26 липня 2019 року про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України за поданням приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка Валерія Миколайовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , -         

ВСТАНОВИВ:

22 лютого 2019 року приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Притуляк В.М. звернувся до суду з поданням, в якому просить тимчасово обмежити боржника у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон номер та серія НОМЕР_2 від 09.04.2009 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 до виконання зобов`язань, покладених на нього виконавчим листом №1512/10486/2012 від 25.10.2018 року, виданого Київським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" заборгованості у розмірі 3731972,07 грн (а.с. 36-39).
Ухвалою від 26 лютого 2019 року подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка Валерія Миколайовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 задоволено. Зокрема, суд вирішив тимчасово обмежити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон номер та серія НОМЕР_2 від 09.04.2009 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , у праві виїзду за межі України (без вилучення паспорту) до виконання ним своїх зобов`язань згідно виконавчого листа №1512/10486/2012, виданого Київським районним судом м. Одеси 25.10.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості у розмірі 3731972,07 грн (а.с. 16-19).
15 жовтня 2019 року не погоджуючись з вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду в якій просив апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу Київського районного суду міста Одеси скасувати.
16 жовтня 2019 року канцелярією Одеського апеляційного суду зареєстровано заяву від ОСОБА_1 , про відкликання апеляційної скарги. 01 листопада 2019 року ухвалою Одеського апеляційного суду заяву ОСОБА_1 про відкликання апеляційної скарги було задоволено. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 26 лютого 2019 року в справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка Валерія Миколайовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 повернуто скаржнику.
05 листопада 2019 року засобами кур`єрської служби було направлено повторно апеляційну скаргу від ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду міста Одеси від 26 лютого 2019 року. Апелянт вважає оскаржувану ухвалу незаконною та необґрунтованою, такою, що ухвалена з неповнотою встановлення обставин, які мають значення для справи, відсутністю належних доказів, неправильністю дослідження та оцінки доказів. Апелянт зазначає, що ним не було отримано виклик до державного виконавця за адресою реєстрації, АДРЕСА_1 , так як апелянт не проживає за вказаною адресою. У поданні є посилання, ніби ОСОБА_1 було надіслано ще одну вимогу приватного виконавця по необхідність з`явитися на прийом, а судом не було перевірено даний факт. Апелянт зазначає, що судом не було витребувано від приватного виконавця будь-яких доказів про те, що ОСОБА_1 міг виконати рішення суду. Тому наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон, а у разі ухилення боржника від виконання даного подання. Апелянт просить задовольнити апеляційну скаргу та скасувати ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
В судовому засіданні представник скаржника-боржника ОСОБА_1 . адвокат Салімоненко О.В. апеляційну скаргу підтримала. 
Представник приватного виконавця Притуляка В.М. Громадський О.В. заперечував проти задоволення апеляційної скарги, зазначивши, що скаржник не подав декларацію про доходи та майно, а тому може бути визнаний недобросовісним.
Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників провадження, які з`явились, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Згідно з ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Ухвалюючи оскаржувану ухвалу в справі суд першої інстанції виходив з того, що подання було подано обґрунтовано, боржник ухиляється від виконання судового рішення, а тому є підстави для тимчасового обмеження у праві виїзду. 
Разом з тим, такий висновок суду було зроблено з порушенням встановленого порядку розгляду справ відповідної категорії, що є підставою для скасування прийнятого судового рішення на підставі ст. 379 ЦПК України. 
Відповідно до ч. 1 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. За частиною 3 вказаної статті суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.
Частина 4 цієї статті визначає, що ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.
Таким чином, участь виконавця передбачена законодавцем задля того, щоб суд міг оглянути матеріали виконавчого провадження та пересвідчитись у обґрунтованості подання. 
Як вбачається з матеріалів справи в суд першої інстанції надійшло подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа разом із копіями виконавчого провадження на 23 аркушах (а.с. 1-24 матеріалів подання). Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 26.02.2019 року було задоволено подання приватного виконавця (а.с. 23-24 матеріалів подання), при цьому як вбачається з матеріалів справи, приватний виконавець до суду не з`явився, подав заяву слухати справу у його відсутність. Разом з тим, подана заява приватним виконавцем не виключає його обов`язку з`явитись до суду для підтримання подання та надання суду матеріалів виконавчого провадження для ознайомлення. Фактично, копії матеріалів виконавчого провадження надав боржник, тобто вони не були, досліджені судом першої інстанції. 
Таким чином, враховуючи вище наведене, оскільки доводи апеляційної скарги знайшли своє часткове підтвердження, а суд першої інстанції порушив норми процесуального права, внаслідок чого прийшов передчасних висновків по суті поданої скарги, апеляційний суд, на підставі ст. 379 ЦПК України частково задовольняє апеляційну скаргу, оскаржувану ухвалу скасовує та направляє справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. При цьому слід, 
враховувати відповідну специфіку спірних правовідносин, зокрема, розгляд справи за участю приватного виконавця та огляд повних матеріалів виконавчого провадження. 
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд, 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Ухвалу Київського районного суду міста Одеси від 26 липня 2019 року про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України – скасувати. 
Подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка В.М. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 передати до суду першої інстанції для продовження розгляду. 

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає. 

Судді Одеського апеляційного суду                                        А.І. Дрішлюк

Р.Д. Громік 

П.М. Черевко

Повний текст постанови виготовлено 19 лютого 2020 року

Суддя Одеського апеляційного суду                        А.І. Дрішлюк

13.02.2020 року                                                                 м. Одеса