Справа №583/3508/19 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Сидоренко Р. В.	
Номер провадження 33/816/17/20 	Суддя-доповідач Олійник В. Б. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2020 року суддя Сумського апеляційного суду Олійник В. Б. ,з участю особи, відносно якої застосовано адміністративне стягнення - ОСОБА_1 , захисника - Собини П.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області, від 6 листопада 2019 року, відносно 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , 
про застосування адміністративного стягнення за ст. 130 ч. 1 КУпАП, 

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області, від 6 листопада 2019 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн., з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 рік, за таких обставин.
17 серпня 2019 року, о 4 год. 11 хв., ОСОБА_1 у м. Охтирка, Сумської обл., по вул. Незалежності біля будинку № 31, керував транспортним засобом - автомобілем марки «Кіа Спортейдж», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.
У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. ОСОБА_1 зазначає, що при вищевказаних обставинах транспортним засобом він не керував, а сидів на задньому сидінні, що підтверджується відеозаписом події. Особисто він погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці, так як жодних претензій до водія, який фактично керував автомобілем, поліцейський не висловлював.
ОСОБА_1 вказує, що обставини керування ним транспортним засобом не були підтверджені свідком події - ОСОБА_2 , який вказав, що він не бачив факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 .
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та думку захисника Собини П.М. про підтримку апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованим висновок суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, виходячи з того, що ОСОБА_1 , як особа, що керувала транспортним засобом, перебував у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, від 17 серпня 2019 року (а. с. 1), висновком тестування з застосуванням спеціального технічного засобу - газоаналізатора «Драгер Алкотест 68120», тест № 375, згідно якого у видихаємому повітрі ОСОБА_1 було виявлено наявність 0,41 проміле алкоголю (а. с. 2), відео - файлами фіксації обставин події з нагрудних камер поліцейського, від 17 серпня 2019 року. 
Так, із відеозапису обставин події судом першої інстанції було встановлено, що поліцейські зупиняють автомобіль марки «Кіа Спортейдж». Після зупинки біля автомобіля знаходиться не встановлена особа та ОСОБА_1 який на вимогу поліцейського надає документи та продовжує спілкування з поліцейським, як водій транспортного засобу, при цьому, на запитання поліцейського щодо вживання ОСОБА_1 алкогольних напоїв останній надає ствердну відповідь.
Суд апеляційної інстанції знаходить доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що автомобілем керував його товариш - ОСОБА_3 такими, що свідчать про обраний ОСОБА_1 спосіб захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності, оскільки ні під час зупинки транспортного засобу, ні під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не вказував, що автомобілем керував не він, а його товариш, як не зазначав про вказаний факт і особа, яка знаходилась разом з ОСОБА_1 на момент звернення до них працівників поліції.
Беручи до уваги зазначені докази, суд апеляційної інстанції вважає, що вина ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 КУпАП судом першої інстанції встановлена повністю.
У спростування доводів апеляційної скарги відносно того, що свідок ОСОБА_2 не підтвердив факту керування автомобілем ОСОБА_1 та суд першої інстанції не задовольнив клопотання сторони захисту щодо виклику іншого свідка - ОСОБА_4 , то суд апеляційної інстанції зауважує, що законодавством не передбачені вимоги щодо засвідчення свідками, що залучаються поліцейськими на час освідчення на стан сп`яніння особи, що керує транспортним засобом, факту керування транспортним засобом особою яка піддається такому освідченню.
Не впливають на висновки суду і доводи ОСОБА_1 та захисника Собини П. М. стосовно законності повноважень перебування працівників патрульної служби на вул. Незалежності в м. Охтирка, які склали відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, з підстав того, що УПП в Сумській області обслуговує трасу «Н - 12» в Охтирському р - ні Сумської обл., а не у м. Охтирка. 
Відповідно до Положення  про патрульну службу Міністерства внутрішніх справ одним із основних її завдань є запобігання адміністративним правопорушенням, а так само попередження, виявлення та припинення адміністративних правопорушень, а також виявлення причин і умов, що сприяють їх учиненню. 
Відповідно до п. 3 ст. 35 Закону України «Про національну поліції», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо - транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.
Суд апеляційної інстанції вважає необхідним зауважити, що за вказаних законодавчих актів, працівники поліції патрульної служби, переслідуючи мету припинення вчинення адміністративного правопорушення, на законних підставах мали право відхилитися від маршруту здійснення патрулювання певної території, припинити вчинення особою правопорушення та скласти протокол про адміністративне правопорушення відносно цієї особи. 
Суд апеляційної інстанції зазначає, що відсутність у матеріалах справи відомостей про законність підстав патрулювання екіпажем службового автомобіля роти УПП в Сумській області поза межами встановленого маршруту патрулювання не впливає на наявність складу правопорушення в діях ОСОБА_1 та доведеність його вини у вчиненні правопорушення. 
При цьому, суд апеляційної інстанції вважає необхідним зауважити, що сторона захисту не позбавлена можливості звернутися в установленому законом порядку до відповідних органів для оскарження зазначених дій працівників поліції щодо обставин зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та оформлення протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього.
З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що суддя дійшов до законного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, а також те, що суддею дотримано вимоги ст. 33 КУпАП при вирішенні ним питання про визначення, відносно ОСОБА_1 виду та розміру стягнення, підстав для скасування та зміни постанови судді суд апеляційної інстанції не знаходить.
Керуючись ст. ст. 285; 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області, від 6 листопада 2019 року, про застосування адміністративного стягнення за ст. 130 ч. 1 КУпАП України, відносно ОСОБА_1 , у виді штрафу на суму 10200 грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 рік, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 , без задоволення.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Сумського апеляційного суду	Олійник В. Б.