УХВАЛА

03 березня 2020 року 
Київ

справа №1.380.2019.001886
адміністративне провадження №К/9901/1600/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Желєзного І.В.,
суддів: Берназюка Я.О., Коваленко Н.В.
перевіривши касаційну скаргу Головного управління Держпраці у Львівській області             
на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 липня 2019 року
та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року  у справі № 1.380.2019.001886
за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 
до Головного управління Держпраці у Львівській області                                                     
про визнання протиправними і скасування постанови про накладення штрафу та припису,
УСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до Львівського окружного адміністративного суду       з позовною заявою до Головного управління Держпраці у Львівській області, в якій просив визнати протиправною та скасувати постанову № ЛВ 0698/460/НД/АВ/ФС-2 від                 22 березня 2019 року, визнати протиправним та скасувати припис Головного управління Держпраці у Львівській області про усунення виявлених порушень               №ЛВ 0698/460/АВ/П від 19 лютого 2019 року.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29 липня 2019 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року, позов задоволено.
10 січня 2020 року відповідачем направлено до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Львівського окружного адміністративного суду       від 29 липня 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року  у справі № 1.380.2019.001886.
Ухвалою від 20 січня 2020 року Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду залишив без руху касаційну скаргу відповідача у зв`язку із її невідповідністю вимозі ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та надав десятиденний строк з моменту отримання скаржником вказаної ухвали для усунення недоліків, зазначених у ній, шляхом надання до суду доказів наявності підстав для поновлення строку на касаційне оскарження або вказати інші підстави для його поновлення.
На виконання вимог ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду скаржником направлено заяву про усунення недоліків касаційної скарги у якій зазначено, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції було нарочно вручено працівникам відділу документального забезпечення та контролю Головного управління Держпраці у Львівській області. Керуючись інструкцією з діловодства скаржником проставлено відбиток штампа із вхідним номером та датою надходження на супровідному листі суду апеляційної інстанції. Неможливо надати суду копію конверту в якому надійшло оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції, оскільки дане рішення було отримано нарочно.
Однак, в ухвалі про залишення касаційної скарги без руху суд зазначав,  що копія супровідного листа суду апеляційної інстанції із відміткою вхідної кореспонденції не є доказом дати отримання оскаржуваного рішення, оскільки реєстрація вхідної кореспонденції є односторонньою дією і не може бути самостійним доказом отримання копії оскаржуваного рішення у певну дату. Крім того, така відмітка проставляється власноруч скаржником, який є зацікавленою особою. 
Пунктами 2, 13 розділу ХI Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України № 814 від            20 серпня 2019 року зазначено, що учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення, засвідчена відповідно до вимог Інструкції, надсилається у порядку, визначеному законом. Особа, яка одержала копію судового рішення, іншого документа, повинна розписатись в її отриманні.
Відповідно до вищезазначеного доказом отримання оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції є документ, на якому наявний підпис (розписка) про отримання даного судового рішення.
Однак скаржником не надано суду фактичних даних на підтвердження вказаних в заяві про усунення недоліків касаційної скарги обставин.
Згідно з ч.ч. 1, 2, 6 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.
З урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку, що необхідно продовжити строк для усунення недоліків касаційної скарги, скаржнику необхідно виправити недоліки касаційної скарги  протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали шляхом надання до суду доказів наявності підстав для поновлення строку на касаційне оскарження або вказати інші підстави для його поновлення.
Неусунення недоліків касаційної скарги в частині ненадання доказів наявності підстав для поновлення строку на касаційне оскарження або незазначення інших підстав для його поновлення є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження (п. 4 ч. 1 ст. 333 КАС України).
Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України судові рішення у справах незначної складності не підлягають касаційному оскарженню.
Керуючись ст.ст. 121, 329, 333 КАС України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Продовжити Головному управлінню Держпраці у Львівській області строк для усунення недоліків касаційної скарги.
Надати скаржнику строк десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.
Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її постановлення.

Суддя-доповідач                                                                                         І.В. Желєзний

Судді                                                                                                             Я.О. Берназюк

                                                                                                                       Н.В. Коваленко