Постанова
Іменем України                                          
 
10 грудня 2019 року
м. Київ
 
справа № 168/805/17
провадження № 61-35979св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Усика Г. І. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Яремка В. В.,
учасники справи:
заявник - Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»,
боржник - ОСОБА_1 , 
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на ухвалу Старовижівського районного суду Волинської області від 29 січня 2018 року у складі судді Назарука О. В. та постанову Апеляційного суду Волинської області від 11 квітня 2018 року у складі колегії суддів: Здрилюк О. І., Карпук А. К., Бовчалюк З. А.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст вимог заяви
 
У грудні 2017 року Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі - ПАТ «Державний ощадний банк України», банк) звернулося до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі № 2-160/2009 за позовом прокурора Старовижівського району в інтересах Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до 
ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
 
На обгрунтування заявлених вимог зазначало, що рішенням Старовижівського районного суду Волинської області від 26 червня 2009 року у справі 
№ 2-160/2009 задоволено позов прокурора Старовижівського району в інтересах Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, стягнуто з відповідачів на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за кредитним договором у розмірі 84 996,80 грн. Постановою заступника начальника Володимир-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області (далі - Володимир-Волинський МВ ДВС ГТУЮ у Волинській області) від 22 березня 2013 року виконавчий документ повернуто стягувачеві на підставі пункту 2 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження». Зазначена постанова та оригінал виконавчого листа на адресу банку не надходили, доказів відправлення виконавчого документа органами державної виконавчої служби немає, виконавче провадження знищено у зв`язку з закінченням терміну зберігання, відповідно до акта знищення виконавчих проваджень. 
 
Посилаючись на наведене, заявник просив видати дублікат виконавчого листа, виданого на підставі рішення Старовижівського районного суду Волинської області від 26 червня 2009 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь банку в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором, та поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання зазначеного виконавчого листа.
 
Короткий зміст судових рішень судів попередніх інстанцій
 
Ухвалою Старовижівського районного суду Волинської області від 29 січня 
2018 року в задоволенні заяви ПАТ «Державний ощадний банк України» відмовлено. 
 
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що після винесення постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачеві 
від 22 березня 2013 року, заявник звернувся із заявою про видачу дубліката виконавчого листа лише 06 грудня 2017 року, тобто поза межами строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Ураховуючи, що банк не довів поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, які б свідчили про об`єктивні та непереборні для стягувача обставини пропуску зазначеного строкута не надав належних та допустимих доказів на обгрунтування свої вимог, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ПАТ «Державний ощадний банк України».
 
Постановою Апеляційного суду Волинської області від 11 квітня 2018 року апеляційну скаргу ПАТ «Державний ощадний банк України» залишено без задоволення, ухвалу Старовижівського районного суду Волинської області 
від 29 січня 2018 року без змін.
 
Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для видачі дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання, є законним та обгрунтованим, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, а тому підстав для її задоволення не вбачається. 
 
Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги
У червні 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ПАТ «Державний ощадний банк України», у якій заявник просив скасувати ухвалу Старовижівського районного суду Волинської області від 29 січня 2018 року і постанову Апеляційного суду Волинської області від 11 квітня 2018 року, та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви банку, посилаючись на порушення судами попередніх інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що, ухвалюючи оскаржувані судові рішення, суди попередніх інстанцій неповно та не об`єктивно дослідили наявні в матеріалах справи докази, не взяли до уваги, що виконавчий лист був втрачений не з вини банку, а тому дійшли помилкового висновку про відсутність підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачі його дубліката.
 
Узагальнені доводи заперечення (відзиву) на касаційну скаргу
 
У серпні 2018 року до Верховного Суду надійшов відзив представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на касаційну скаргу, обгрунтований тим, що оскаржувані судові рішення є законними та обгрунтованими, а тому відсутні підстави для їх скасування.
 
Рух справи у суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 02 липня 2018 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ПАТ «Державний ощадний банк України» в частині оскарження ухвали Старовижівського районного суду Волинської області від 29 січня 2018 року та постанови Апеляційного суду Волинської області від 11 квітня 2018 року про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі за заявою ПАТ «Державний ощадний банк України» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, видачу дубліката виконавчого листа у справі за позовом ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. 
 
Ухвалою Верховного Суду від 02 липня 2018 року відкрито касаційне провадження та витребувано справу з місцевого суду. 
 
Справа надійшла на адресу суду касаційної інстанції та передана 17 липня 
2018 року для розгляду колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.
 
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Установлені судами фактичні обставини справи
Судами попередніх інстанцій установлено, що рішенням Старовижівського районного суду від 26 червня 2009 року у справі № 2-160/2009 за позовом прокурора Старовижівського району в інтересах ВАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнуто солідарно з відповідачів на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за кредитом у розмірі 
84 996,80 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.
 
З повідомленьВолодимир-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області від 05 грудня 2017 року № 28288/03-7-21 та від 15 січня 2018 року 
№ 649/03-7-21, убачається, що у 2012-2013 роках на виконанні у відділі перебували виконавчі листи № 2-160/2009 від 07 липня 2009 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості за кредитним договором у сумі 84 996,80 грн, та про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості за кредитним договором у сумі 84 996,80 грн. 
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла. Відповідно до актів знищення виконавчих проваджень від 27 лютого 2017 року та від 16 лютого 2016 року зазначені виконавчі провадження знищені. Повторно вищезазначені виконавчі документи для примусового виконання до органів державної виконавчої служби не надходили. 
 
З реєстру виконавчих проваджень убачається, що постановою державного виконавця від 22 березня 2013 року про повернення стягувачеві виконавчого листа щодо боржника ОСОБА_1 визначено строк повторного його пред`явлення - до 22 березня 2014 року.
 
Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обгрунтування
 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги та відзиву на касаційну скаргу, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга ПАТ «Державний ощадний банк України» не підлягає задоволенню з огляду на таке.
 
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
 
Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
 
Згідно з частиною першою та другою статті 370 ЦПК України 2004 року замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат. Заява про видачу дубліката розглядається в судовому засіданні з викликом сторін і заінтересованих осіб. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про видачу дубліката.
 
Заяву про видачу дубліката виконавчого листа може бути подано до суду тільки до закінчення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, встановленого пунктом 2 частини першої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент звернення банку з заявою).
 
Зазначеній нормі права кореспондує пункт 17.4 «Перехідних положень» ЦПК України, відповідно до якого у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
 
При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, надавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.
 
Відповідно до статей 10, 60 ЦПК України 2004 року цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
 
Установивши, що виконавчий лист № 2-160/2009,виданий на виконання рішення Старовижівського районного суду Волинської області від 26 червня 2009 року, постановою державного виконавця від 22 березня 2013 року повернутий стягувачеві на підставі пункту 2 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження», а з заявою заявник звернувся лише 
06 грудня 2017 року (понад три роки), тобто поза межами строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, та ураховуючи, що ПАТ «Державний ощадний банк України» не надав належних та допустимих доказів втрати оригіналу виконавчого документа, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про відмову в задоволенні заяви про видачу його дубліката.
 
Як правильно зазначив апеляційний суд, ПАТ «Державний ощадний банк України» не надав доказів, які б свідчили про добросовісну реалізацію ним своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема учинення ним усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасний контроль за виконанням судового рішення, його твердження про те, що виконавчий лист втрачений грунтуються лише на припущеннях.
 
Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність судових рішень не впливають, зводяться до переоцінки встановлених обставин щодо видачі дубліката виконавчого листа, що відповідно до положень статті 400 ЦПК України знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.
 
Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги
 
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
 
Аналізуючи наведене, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що суди попередніх інстанцій правильно визначилися з характером спірних правовідносин, вірно застосували закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідили матеріали справи та надали належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам, а тому відсутні підстави для задоволення касаційної скарги.
 
Керуючись статтями 400, 401, 409, 415, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» залишити без задоволення.
 
Ухвалу Старовижівського районного суду Волинської області від 29 січня 
2018 року та постанову Апеляційного суду Волинської області від 11 квітня 
2018 року залишити без змін. 
 
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                       Г. І. Усик
О. В. Ступак
В. В. Яремко