ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2020 року	Львів	Справа № 1.380.2019.003903 пров. № 857/11670/19	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді:                                                 Гудима Л.Я.,
суддів:                                                                      Довгополова О.М., Святецького В.В.,
за участю секретаря судового засідання:             Дідик Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2019 року, головуючий суддя – Кузан Р.І., ухвалене о 14:52 год. у м. Львові, повний текст якого складено 30.09.2019 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,-
                                                    В С Т А Н О В И В:
В липні 2019 року позивач – ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ГУПФУ у Львівській області, в якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з врахуванням додаткових видів грошового забезпечення, а саме: щомісячної додаткової грошової винагороди, з якої сплачені страхові внески на загальнообов`язкове державне соціальне страхування; зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 починаючи з січня 2018 року, з включенням до складу (розміру) грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) пенсія, сум щомісячної додаткової грошової винагороди, зазначеній у довідці від 09.07.2019 року №350/173/128/123, з врахуванням проведених виплат.
В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що у липні 2019 року позивач дізнався, що під час призначення йому пенсії в її розрахунок не враховано щомісячну додаткову грошову винагороду. 12.07.2019 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до ГУ ПФ України у  Львівській області про перерахунок пенсії у зв`язку з тим, що при призначенні пенсії відповідачем не враховано всі додаткові види грошового забезпечення з яких сплачені страхові внески, а саме з щомісячної додаткової грошової винагороди. Однак, ГУ ПФ України у  Львівській області листом від 26.07.2019 року №3505/К-20/11.03-06 відмовив ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії, мотивуючи тим, що щомісячна додаткова грошова винагорода є одноразовим видом грошового забезпечення  і така не входить до додаткових видів грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2019 року адміністративний позов задоволено; визнано  протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо непроведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з врахуванням додаткових видів грошового забезпечення, а саме: щомісячної додаткової грошової винагороди, з якої сплачені страхові внески на загальнообов`язкове державне соціальне страхування; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 починаючи з січня 2018 року, з включенням до складу (розміру) грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) пенсія, сум щомісячної додаткової грошової винагороди, зазначеній у довідці від 09.07.2019 року №350/173/128/123, з врахуванням проведених виплат. 
Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, ГУПФУ у Львівській області оскаржило його в апеляційному порядку, яке, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити. 
Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що на момент виникнення спірних правовідносин у ГУПФУ у Львівській області відсутні правові підстави для перерахунку пенсії позивачу з урахуванням грошового забезпечення, визначеного у довідці від 09.07.2019 року №350/173/128/123. Крім цього, апелянт вказує, що позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду із даним позовом.
В судовому засіданні представник відповідача підтримав подану апеляційну скаргу, вважає оскаржене рішення суду незаконним та повністю підтримав доводи, зазначені у апеляційній скарзі.
Позивач заперечив проти апеляційної скарги, вважає оскаржене рішення суду законним та обґрунтованим та просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ГУ ПФ України у Львівській області на підставі заяви позивача та наданих Львівським обласним військовим комісаріатом документів, зокрема грошового атестату серії ЗУ №299817 від 12.01.2018 року та довідки про додаткові види грошового забезпечення від 15.01.2018 року №350/173/128/5, виданої військовою частиною НОМЕР_1 , ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” у розмірі 65 %. Основний розмір пенсії становить 5224,60 грн.
02.07.2019 року позивач звернувся до командира Військової частини НОМЕР_1 із заявою, в якій просив повідомити його про нараховані та здійсненні усі суми виплат (основні види грошового забезпечення, додаткові види грошового забезпечення та премії) за останні 24 місяці служби ОСОБА_1 .
В липні 2019 року ОСОБА_1 отримав довідку з військової частини НОМЕР_1 від 09.07.2019 року №350/173/128/123 про розмір грошового забезпечення за 24 місяця та по день звільнення з військової служби.
12.07.2019 року ОСОБА_1 звернувся до начальника ГУ ПФ України у Львівській області із заявою про проведення перерахунку раніше призначеної пенсії з врахуванням розміру щомісячної додаткової грошової винагороди, зазначеній у довідці від 09.07.2019 року №350/173/128/123.
26.07.2019 року ГУ ПФ України у Львівській області листом №3505/К-20/11.03-06 повідомив позивача про те, що чинним законодавством не передбачено включення в обрахунок пенсій особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за Законом України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, та членам їх сімей одноразових видів грошового забезпечення, зокрема, щомісячної додаткової грошової винагороди.
Окрім цього повідомлено про те, що на підставі заяви позивача та наданих Львівським обласним військовим комісаріатом документів, зокрема грошового атестату серії ЗУ №299817 від 12.01.2018 року та довідки про додаткові види грошового забезпечення від 15.01.2018 року №350/173/128/5, виданої військовою частиною НОМЕР_1 , ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”. Відтак, підстави для проведення перерахунку пенсії відповідно до наданої довідки відсутні.
Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що отримувана ОСОБА_1 щомісячна додаткова грошова винагорода має бути включена до складового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії, відтак, розмір призначеної ОСОБА_1 пенсії з січня 2018 року підлягає перерахунку.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.
Частиною першою статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі – Закон № 2011-XII) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Згідно з частинами другою, третьою статті 9 Закону №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових:
1) посадовий оклад;
2) оклад за військовим званням;
3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення;
4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Частиною першою статті 15 Закону № 2011-ХІІ визначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі – Закон №2262-XII).
Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.
Так, частиною третьою статті 43 Закону №2262-ХІІ визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року – страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (далі – КМУ).
Відповідно до пункту 7 постанови КМУ від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.
Таким чином, Закон №2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.
Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 06.02.2019 року у справі №522/2738/17.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду попередньої інстанції про те, що щомісячна додаткова грошова винагорода має бути включена до складового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії, через що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, відтак підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.3 ст.51 Закону України №2262-ХІІ перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
Колегія суддів також вважає безпідставними покликання апелянта про те, що позивачем пропущено строк звернення до суду із розглядуваним позовом, з огляду на наступне.
У відповідності до статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Матеріалами справи підтверджено, що про призначення позивачу пенсії у неналежному розмірі ОСОБА_1 дізнався лише отримавши довідку військової частини НОМЕР_1 від 09.07.2019 року №350/173/128/123. На підставі якої, останній 12.07.2019 року звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії, а 30.07.2019 року - до суду з позовом.
Відтак, позивачем дотримано встановлений ст.122 КАС України шестимісячний строк звернення до суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З огляду на наведене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.
Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності. 
Згідно із п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, серед інших, справи, щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг. 
Також, статтею 263 КАС України визначено, що справою незначної складності являється, зокрема, справа щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг. 
Проаналізувавши характер спірних правовідносин, предмет доказування, склад учасників справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню. 
Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-
                                                    П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2019 року у справі №1.380.2019.003903 – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5  статті 328 КАС України. 

Головуючий суддя	 	Л. Я. Гудим 	
судді	 	О. М. Довгополов 	
 	 	В. В. Святецький  	

Повний текст постанови складено 24.01.2020 року.