ПОСТАНОВА
Іменем України

11 лютого 2020 року 
Київ
справа №489/139/19
адміністративне провадження №К/9901/21588/19
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):
cудді-доповідача - Радишевської О.Р.,
суддів - Кашпур   О.В., Уханенка   С.А.
розглянуву письмовому провадженніяк суд касаційної інстанції адміністративну справу №489/139/19
за позовом  ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Миколаївській області, лейтенанта поліції Орловської Юлії Володимирівни про скасування постанови, провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою інспектора Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції, лейтенанта поліції Орловської Юлії Володимирівни на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15 липня 2019 року, постановлену в складі: судді-доповідача Яковлєва О.В., суддів Градовського   Ю.М., Крусяна А.В.
УСТАНОВИВ:
І. Обставини справи
1.           ОСОБА_1 (далі - позивачка, ОСОБА_1 ) звернулася до суду з позовом до інспектора патрульної поліції 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Миколаївській області, лейтенанта поліції Орловської Юлії Володимирівни (далі - відповідач, інспектор патрульної поліції Орловська Ю.В.) із вимогами: скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ №733434 від 16 листопада 2018   року та закрити провадження у справі.
2.          Рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 18 червня 2019 року адміністративний позов задоволено: скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 16 листопада 2018 року, серія ЕАВ №733434 та закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення.
3.          Не погоджуючися з указаним рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.
4.          Апеляційну скаргу від імені інспектора патрульної поліції Орловської Ю.В. підписано представником Тарасюк Іриною Євгенівною (далі - Тарасюк І.Є.), на підтвердження повноважень якої було додано копію довіреності Департаменту патрульної поліції від 04 січня 2019 року №173/41/3/01-2019.
5.          Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15 липня 2019 року апеляційну скаргу інспектора патрульної поліції Орловської Ю.В. на рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 18 червня 2019 року в справі №489/139/19 повернуто особі, яка її подала.
6.          Повертаючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції керувався тим, що апеляційна скарга підписана особою, яка не має права її підписувати.
7.          Мотивуючи висновок про необхідність повернення апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції зазначив, що інспектор патрульної поліції в межах розгляду цієї справи є самостійним суб`єктом владних повноважень, у зв`язку з чим додана до апеляційної скарги довіреність, видана від його імені третьою особою, а саме Департаментом патрульної поліції, не може вважатись належним підтвердженням повноважень Тарасюк І.Є. на ведення справ у суді від імені інспектора патрульної поліції Орловської Ю.В.
ІI. Провадження в суді касаційної інстанції
8.          Уважаючи судове рішення суду апеляційної інстанції ухваленим із порушенням вимог процесуального закону, представник інспектора патрульної поліції Орловської Ю.В. подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15 липня 2019 року і направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
9.          На обґрунтування вимог касаційної скарги скаржник зазначив, що вичерпні підстави для повернення апеляційної скарги визначені у статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України; у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), «непідтвердження повноважень щодо підписання скарги» до яких не відноситься. Скаржник наполягає на тому, що додав до апеляційної скарги належним чином засвідчену копію довіреності від 04 січня 2019  року №173/41/3/01-2019, якою Тарасюк І.Є. було уповноважено діяти від імені Департаменту патрульної поліції і його структурних підрозділів (у тому числі інтереси посадових осіб) в усіх судах загальної юрисдикції.
10.          З урахуванням викладеного скаржник уважає, що апеляційну скаргу суд апеляційної інстанції повернув за відсутності визначених у процесуальному законі підстав.
11.          Позивачка скористалася своїм правом і надіслала до Суду відзив на касаційну скаргу, у якому вказала, що в Положенні про Департамент патрульної поліції, яке затверджено наказом Національної поліції України від 06 листопада 2015 року №73 (далі - Положення) не передбачено право керівника Департаменту патрульної поліції підписувати та засвідчувати довіреності. Водночас відповідно до пункту 24 Положення він сам особисто представляє інтереси Департаменту патрульної поліції у відносинах з іншими юридичними або фізичними особами або органами влади. 
V. Джерела права й акти їхнього застосування
12.          Відповідно до частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
13.          Частиною першою статті 55 КАС України передбачено, що сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
14.          Згідно з частиною третьою цієї ж статті юридична особа, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.
15.          Відповідно до частини першої статті 59 КАС України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: 1) довіреністю фізичної або юридичної особи; 2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.
16.          Відповідно до частин п`ятої та шостої статті 59 КАС України відповідність копії документа, що підтверджує повноваження представника, оригіналу може бути засвідчена підписом судді. Оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.
17.          Частиною восьмою статті 59 КАС України встановлено, що у разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідності заяви, скарги, клопотання.
18.          Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 298 КАС України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.
VI. Позиція Верховного Суду
19.          Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
20.          За визначенням, наведеним у пункті 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
21.          Відповідно до положень статті 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху (у тому числі щодо порушень, передбачених частинами першою, другою і четвертою статті 126 КУпАП).
22.          Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
23.          Отже, інспектор поліції, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, виконує публічно-владні управлінські функції й у розумінні КАС України є окремим суб`єктом владних повноважень.
24.          Водночас аналіз частини третьої статті 55 КАС України дає підстави для висновку, що суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її (його) імені відповідно до закону.
25.          Пунктом 1 розділу І Положення визначено, що Департамент патрульної поліції є міжрегіональним територіальним органом Національної поліції України, який створюються, реорганізовуються та ліквідовується Кабінетом Міністрів України за поданням Міністра внутрішніх справ  в установленому законом порядку.
26.          Відповідно до пункту 3 розділу І Положення Департамент патрульної поліції складається із структурних підрозділів апарату Департаменту патрульної поліції і територіальних (відокремлених) підрозділів Департаменту патрульної поліції.
27.          Згідно з пунктами 2-3 розділу ІV Положення Департамент патрульної поліції та його підрозділи становлять єдину систему. Підрозділи Департаменту патрульної поліції очолюють керівники, які підпорядковуються керівнику Департаменту патрульної поліції, його першому заступнику та заступникам.
28.          Підпунктом 24 пункту 6 розділу V Положення передбачено, що керівник Департаменту патрульної поліції представляє Департамент патрульної поліції у відносинах з органами законодавчої, виконавчої та судової влади, підприємствами, установами, організаціями, фізичними та юридичними особами.
29.          Аналіз вимог Положення дає підстави для висновку, що начальник Департаменту патрульної поліції, в структурному підрозділі якого проходить службу відповідач - інспектор патрульної поліції 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Миколаївській області, є його керівником, що з огляду на положення частини третьої статті 55 КАС України уповноважений діяти від його імені в суді в справах, предметом яких є рішення, дії або бездіяльність інспектора під час реалізації ним публічно-владних управлінських функцій.
30.          З матеріалів справи убачається, що до апеляційної скарги, поданої від імені інспектора патрульної поліції Орловської Ю.В., додано копію довіреності від 04 січня 2019 року №173/41/3/01-2019, яка видана за підписом начальника Департаменту патрульної поліції.
31.          Відповідно до вказаної довіреності старшого юрисконсульта сектору правового забезпечення Тарасюк І.Є. уповноважено, зокрема представляти інтереси Департаменту патрульної поліції (далі - Довіритель) і його структурних підрозділів, територіальних (відокремлених) підрозділів (у тому числі Управління патрульної поліції в Миколаївській області) та інтереси посадових осіб Довірителя в усіх судах загальної юрисдикції всіх інстанцій при розгляді адміністративних справ, справ про адміністративні правопорушення з усіма правами, які надані чинним законодавством позивачу, відповідачу, третій особі, у тому числі з правом підписувати (завіряти), подавати та отримувати будь-які документи та копії документів. Представник від імені Довірителя має право, зокрема оскаржувати в апеляційному та касаційному порядках рішення, постанови й ухвали суду.
32.          З урахуванням викладеного висновок суду апеляційної інстанції про те, що довіреність від 04 січня 2019 року №173/41/3/01-2019 видана начальником Департаменту патрульної поліції, не може підтверджувати повноваження Тарасюк І.Є. діяти від імені інспектора патрульної поліції Орловської Ю.В. ґрунтуються на недотримані норм процесуального права.
33.          Отже, Суд дійшов висновку про те, що суд апеляційної інстанції допустив порушення норм процесуального права, що потягнуло постановлення незаконної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
34.          Посилання позивача на те, що Положенням не передбачено право керівника Департаменту патрульної поліції підписувати та засвідчувати довіреності є безпідставним, оскільки право керівника видавати довіреність ґрунтується на приписах закону.
35.          08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15.01.2020 №460-XI «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» (далі - Закон №460-XI), яким до окремих положень КАС України унесені зміни.
36.          Водночас пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №460-XI передбачено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
37.          Відповідно до частини першої статті 353 КАС України (у редакції, чинній до 08.02.2020) підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
38.          Таким чином, зважаючи на положення статті 353 КАС України (у редакції, чинній до 08.02.2020), касаційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване судове рішення - скасуванню із направленням справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду на стадії вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження.
ІV. Судові витрати
39.          З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, Суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат.
40.          Керуючись статтями   3,   341,   345,   349,   353,   355,   356,   359 КАС України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
41.          Касаційну скаргу інспектора Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції, лейтенанта поліції Орловської Юлії Володимирівни задовольнити.
42.          Ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15 липня 2019 року в справі №489/139/19 скасувати, а справу направити для продовження розгляду до П`ятого апеляційного адміністративного суду.
43.          Судові витрати не розподіляються.
44.          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.
Суддя-доповідач:                                                                                О.Р. Радишевська
Судді:                                                                                                    О.В. Кашпур
                                                                                                    С.А. Уханенко