КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 

Справа № 373/969/17                                                                             Головуючий у І інстанції Керекеза Я.І.
Провадження № 22-ц/824/2606/2020                                                        Головуючий у ІІ інстанції Таргоній Д.О.
 
ПОСТАНОВА
Іменем України
 
29 січня 2020 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
 
судді-доповідача Таргоній Д.О.,
суддів: Голуб С.А., Ігнатченко Н.В.,
за участі секретаря Тимошевської С.І.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 09 жовтня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Гайшинської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області, третя особа: ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,
УСТАНОВИВ:
 
У травні 2017 року  ОСОБА_3  та ОСОБА_1  звернулися до суду із позовом, в якому просили визнати за кожним із них в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 право власності на 1/6 частину житлового будинку (загальна площа - 93,70 кв.м., житлова площа - 56,00 кв.м.) з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по  АДРЕСА_1 . Також просили визнати право власності за кожним із них на 1/2 частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,508 га, що розташована на території Гайшинської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області.
В обґрунтування заявленого позову зазначали, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 (чоловік ОСОБА_3 та батько ОСОБА_1 )Після його смерті відкрилась спадщина на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 , та на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,508 га, що розташована на території Гайшинської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області. 
Оскільки позивачі після смерті спадкодавця фактично вступили у володіння та управління спадковим майном, то вважаються такими, що прийняли її в порядку ст. 549 ЦК Української РСР. 
Нотаріус відмовив позивачам в отриманні свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок в зв`язку з тим, що у будинку разом із спадкодавцем була зареєстрована його донька ОСОБА_5 , яка фактично прийняла спадщину після смерті батька. Крім того,  ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спадкова справа після її смерті не заводилася. У видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку позивачам було відмовлено в зв`язку з тим, що ними не було надано витягу з Державного земельного кадастру. Зареєструвати дану земельну ділянку в даний час неможливо у зв`язку із смертю її власника.
02 червня 2017 року судом першої інстанції відкрито провадження у даній справі.
Ухвалою від 30 червня 2017 року справу призначено до судового розгляду.
10 жовтня 2017 року ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області провадження у справі зупинене до залучення до вступу у справуправонаступника (-ів) позивачки  ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Ухвалою від 13 березня 2019 року провадження по даній цивільній справі було поновлено.
Ухвалою від 30 липня 2019 року залучено до участі у даній справі в якості позивача ОСОБА_1 , як правонаступника (спадкоємця) померлої ОСОБА_3 .
07 жовтня 2019 року від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій він просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 , та на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,508 га, що розташована на території Гайшинської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області.
Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 09 жовтня 2019 року позов задоволено частково. Визнано за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 право власності на 1/9 частину житлового будинку АДРЕСА_1 .
Визнано за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 право власності на 1/9 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , спадщину на яку було прийнято нею після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 .
Визнано за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 право власності на 1/3 частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 4,508 га, яка знаходиться на території Гайшинської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області.
Визнано за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 право власності на 1/3 частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 4,508 га, яка знаходиться на території Гайшинської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, спадщину на яку було прийнято нею після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 .
В задоволенні решти вимог - відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповне зясування судом обставин справи, порушення норм матеріального права просить рішення скасувати в частині визнання за ОСОБА_1 права власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 та визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 на 2/9 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , а також право власності на 2/3 частини земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 4,508 га, яка знаходиться на території Гайшинської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області. В іншій частині происть залишити рішення суду першої інстанції без змін.
В обґрунтування апеляційної скарги, зокрема, зазначає, що не погоджується із висновками суду першої інстанції щодо необхідності врахування спадкових прав третьої особи - ОСОБА_2 при вирішенні питання визнання права власності на спадщину після смерті ОСОБА_4 . Вважає, що поза увагою суду залишилась та обставина, що після смреті ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ) до спадкоємців першої черги за законом відносились не тільки син ОСОБА_5 - ОСОБА_2 , але і її мати - ОСОБА_3 , яка  була живою на час відкриття спадщини.
Вважає також помилковим висновок суду про прийняття спадщини сином спадкодавця - ОСОБА_2 , оскільки в рішенні суду відсутні посилання на норму закону, на підставі якої встановлено цю обставину, та посилання на докази, які це підтверджують.
Відзивів на апеляційну скаргу в порядку, передбаченому статтею 360 ЦПК України, до суду апеляційної інстанції не надходило.
В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Поліщук М.А. підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.
Інші сторони в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що у відповідності до положень частини 2 статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржуване рішення суду зазначеним вимогам процесуального законодавства відповідає не в повній мірі.
Так, судом першої інстанції встановлено, що  ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Михайлівка Богуславського району Київської області помер ОСОБА_4 (а.с.15).
Після його смерті ОСОБА_7 - ОСОБА_8 міською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа № 33 (а.с.19).
Після смерті  ОСОБА_4 відкрилася спадщина на майно:
- земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,508 га, що розташована на території Гайшинської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області та належала ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 298422 від04 квітня 2001 року (а.с.27);
- 1/3 частину житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 . Право власності ОСОБА_4 встановлено свідоцтвом про право власності на житло, виданим 24 січня 1994 року Фондом комунального майна Переяслав-Хмельницького району (а.с.28). Співласниками будинку також є ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .
З матеріалів спадкової справи № 33, заведеної після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 вбачається, що із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернулися ОСОБА_3 і ОСОБА_1 . (а.с.68-90).
Відповідно до копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 від 28 січня 1969 року ОСОБА_4 уклав шлюб із ОСОБА_3 , про що зроблений актовий запис № 4 (а.с.13).
Згідно копії свідоцтва про народження батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , є ОСОБА_4 (а.с.76).
Згідно копії акту обстеження житлово-побутових умов № 17 від 04 березня 2017 року, складеного депутатом Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області ОСОБА_9 , в будинку по АДРЕСА_1 зареєстровані:
-  ОСОБА_3 , 1948 року народження;
- син ОСОБА_1 , 1973 року народження, який фактично проживає за місцем реєстрації з 28 жовтня 1994 року по теперішній час;
- донька ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та яка проживала за вищезазначеною адресою з 22 квітня 1997 року по ІНФОРМАЦІЯ_8 . Фактично з 1997 року до моменту смерті проживала на території Російської Федерації (а.с.18).
Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 23 грудня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції Київської області, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Переяслав-Хмельницькому Київської області (а.с.16).
Судом по справі також встановлено, що постановою № 100/02-31 від 07 березня 2017 року нотаріус відмовив позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку в зв`язку з відсутністю витягу з Державного земельного кадастру. У видачі свідоцтва про право на спадщину на частину житлового будинку нотаріусом було відмовлено в зв`язку з тим, що на день смерті спадкодавця з ним у будинку була зареєстрована донька ОСОБА_5 , яка спадщину прийняла, але юридично її не оформила (а.с.25).
Відповідно до статей 1216, 1222 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).
Відповідно до статті 1268 ЦК України: 
1. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
2. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.
3. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
4. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.
5. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Згідно із частиною 1 та 2 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.
Перевіривши обставини справи та вірно застосувавши вищезазначені норми права, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що спадкоємцями за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 були: його дружина - ОСОБА_3 .П., син - ОСОБА_1 та донька - ОСОБА_5 .
Дружина померлого ОСОБА_3 та син ОСОБА_1 прийняли спадщину після померлого ОСОБА_4 , подавши відповідні заяви нотаріусу.
Донька спадкодавця ОСОБА_5 фактично спадщину прийняла в порядку, передбаченому п. 1 ч.1 ст. 549 ЦК Української РСР, але юридично її не оформила.
Встановлено, що до спадкової маси після смерті ОСОБА_4 входили: земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,508 га, розташована на території Гайшинської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області та 1/3 частина житлового будинку, розташованого по  АДРЕСА_1 
З огляду на вказане, суд першої інстанції вірно встановив, що частка позивача ОСОБА_1 у спадщині, що залишилась після смерті ОСОБА_4 , становить: 1/3 частину земельної ділянки та 1/9 частину житлового будинку.
В той же час, вирішуючи питання про визнання за ОСОБА_1 права на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (в період судового розгляду даної справи), суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.
Відповідно до положень ч.ч.1,3 ст. 13 ЦПК Українисуд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Вирішуючи питання про визнання за  ОСОБА_1 права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 , суд першої інстанції вийшов за межі заявлених позовних вимог та не звернув уваги, що звертаючись із заявою про уточнення позовних вимог від 07.10.2019 року, позивач просив суд ухвалити рішення щодо визнання за ним права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 . Спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_3 , предметом позову не являлось.
Оскільки доводи апеляційної скарги зводяться до неправильного розподілу судом першої інстанції спадкового майна, що залишилось після смерті ОСОБА_3 , вони не можуть бути взяті до уваги судом апеляційної інстанції.
Згідно частини 4 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушені норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення спору, тому рішення суду підлягає скасуванню в частині визнання за ОСОБА_1 права власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 .
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 09 жовтня 2019 року скасувати в частині визнання за ОСОБА_1 права власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 .
В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови виготовлено 31 січня 2020 року.

Суддя-доповідач                                                        Таргоній Д.О.
  
  Судді:                                                                          Голуб С.А.
                                                                                                                                                                                                                 Ігнатченко Н.В.