СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" лютого 2020 р.                                                        Справа № 922/2216/19  

          Колегія суддів у складі: головуюча суддя Терещенко О.І., суддя Сіверін В.І. , суддя  Слободін М.М. 
при секретарі Пархоменко  О.В.  
позивача - Мовчан М.В., посвідчення №3033 дійсне до 31.12.2020 року;
відповідача - Малахова О.В.,  довіреність № 1-Д/2020 від 10.02.2020 року; 
третьої особи - не з`явився; 

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Харківської міської ради, м. Харків             (вх. № 3674 Х/1-18) 
на рішення господарського суду Харківської області від 30.10.2019 року у справі №922/2216/19 ухвалене в приміщенні господарського суду Харківської області (суддя В.І. Ольшанченко) повний текст якого складено 11.11.2019 року
за позовом Харківської міської ради, м. Харків                                                 
до Приватної фірми "Ліна", м. Харків
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 , м. Харків
про розірвання договору оренди землі

ВСТАНОВИЛА:
          Позивач - Харківська міська рада звернувся до господарського суду Харківської області  з позовом до Приватної фірми "Ліна", в якому  просив  розірвати договір оренди землі, укладений 27.12.2012 року  між Харківською міською радою та Приватною фірмою "Ліна" (ідентифікаційний код 30236265) на використання земельної ділянки (кадастровий номер 6310136300:04:008:0008) загальною площею 0,0340 га у АДРЕСА_2.
          В обгрунтування позову позивач вказує на  встановлення факту проведення реконструкції нежитлової будівлі літ. "К-1" по АДРЕСА_2 без відповідного дозволу, передбаченого законодавством, що свідчить про порушення умов діючого договору.
Рішенням господарського суду Харківської області від 30.10.2019 року у справі №922/2216/19 в позові відмовлено повністю.
          Харківська міська рада з рішеннями суду першої інстанції не погодилась та звернулась до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 30.10.2019 року у справі та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Харківської міської ради задовольнити повністю. 
Апелянт в обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує про таке.
Відповідач укладенням договору оренди  землі від 27.12.2012 року між Харківською міською радою та ПФ "Ліна" погодився з його умовами, порядком його виконання, прийняв на себе відповідні права і обов`язки щодо предмету договору, був усвідомлений щодо наслідків неналежного або невиконання відповідних умов та, як орендар земельної ділянки, несе відповідальність в межах умов договору та діючого законодавства щодо використання земельної ділянки по АДРЕСА_2
Відповідно до п. 17 розділу "Умови використання земельної ділянки" договору забороняється самовільна забудова земельної ділянки.
Враховуючи встановлення факту проведення реконструкції нежитлової будівлі літ. "К-1" по АДРЕСА_2 без відповідного дозволу, передбаченого законодавством, що свідчить про порушення умов діючого договору, договір оренди землі підлягає розірванню.
Актом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради від 13.12.2018 року № 1293-А, складеним за результатами позапланової перевірки на об`єкті "Нежитлова будівля літ. "К-1" по АДРЕСА_2 " встановлено проведення будівельних робіт з реконструкції нежитлової будівлі літ. "К-1" з порушенням вимог законодавства.
Застосовуючи абз. 1 ст. 32 Закону України "Про оренду землі",  господарський суд першої інстанції не врахував, що  цією нормою як підставу для дострокового розірвання договору оренди землі  за рішенням суду окрім невиконання обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 Закону України "Про оренду землі" та випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, встановлено також невиконання сторонами обов`язків умов договору, які були порушені у зв`язку із здійсненням реконструкції на орендованій земельній ділянці всупереч забороні.
Судом помилково встановлено, що позивач посилається на п.38 договору як на підставу для його розірвання, однак Харківська міська рада не посилається на цей пункт як на підставу для розірвання, а як на встановлену договором та ст. 32 Закону України "Про оренду землі" процедуру припинення договору шляхом його розірвання на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором.
          Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.12.2019 року, суддею - доповідачем у   справі визначено суддю           Терещенко О.І. та сформовано колегію суддів у складі: головуюча суддя Терещенко О.І., суддя Сіверін В.І., суддя Гетьман Р.А.
          Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.12.2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Харківської міської ради на рішення господарського суду Харківської області від 30.10.2019 року у справі; учасникам справи встановлено строк до 10.01.2020 року на протязі якого вони           мають право подати відзиви на апеляційну скаргу; призначено справу  до розгляду на       13.01.2020 року. 
          Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.01.2020 року,  у зв`язку з відпусткою судді Гетьмана Р.А., суддею - доповідачем у   справі визначено суддю Терещенко О.І. та сформовано колегію суддів у складі: головуюча  суддя Терещенко О.І., суддя Сіверін В.І., суддя Слободін М.М.
          Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 13.01.2020 року  оголошено  перерву у розгляді справи   до  12.02.2020 року.
30.01.2020 року на адресу суду від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи та зняття фотокопій (вх.№909), яку долучено до матеріалів справи.
03.02.2020 року на адресу суду від відповідача надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи (вх.№1003), яку долучено до матеріалів справи.
05.02.2020 року на адресу суду від  відповідача надійшли пояснення (вх.№1124),в яких останній просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги  та залишити оскаржуване рішення господарського суду першої інстанції без змін,  які долучено до матеріалів справи.
В обгрунтування пояснень, відповідач вказує про таке.
ОСОБА_1 не є стороною договору оренди землі, укладеного 27.12.2012 року між Харківською міською радою та Приватною  фірмою  " Ліна " та який позивач просить розірвати.
Порушення щодо реконструкції приміщення без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт визначені зі сторони ОСОБА_1 , який є орендарем приміщення, і жодним чином не свідчать про порушення спірного договору відповідачем.
Договір оренди від 11.07.2018 року №1/18, укладений між ПФ "Ліна" та ОСОБА_1 про оренду приміщення, загальною площею 86,6 кв.м., що розтошоване за адресою: АДРЕСА_2 ),   є розірваним.
Відповідач виконує свої обов`язки за договором оренди землі  належним чином, підстави  для  його розірвання у судовому порядку відсутні.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 12.02.2020 року  оголошено  перерву у розгляді справи   до  26.02.2020 року.
У судових  засіданнях  12.02.2020 року та 26.02.2020 року представник позивача   підтримав  доводи, викладені в апеляційній скарзі,  просив скасувати рішення господарського суду Харківської області від 30.10.2019 року у справі  та ухвалити нове рішення,  яким позовні вимоги задовольнити повністю. 
Представник відповідача у судових  засіданнях 12.02.2020 року та  26.02.2020 року заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив оскаржуване рішення місцевого господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Представник третьої  особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача у судові  засідання 13.01.2020 року, 12.02.2020 року та  26.02.2020 року не з`явився, хоча  належним чином повідомлявся про дату, час та місце їх  проведення, про що свідчить штамп на зворотньому боці ухвал, якими  було відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду; оголошені  перерви  у розгляді справи   про відправлення їх  копій сторонам  і є доказом належного повідомлення учасників спору про  дату, час та місце вказаних  судових  засідань  відповідно до пунктів 3.5.2., 3.5.11  Інструкції з діловодства в господарських судах України.
На підтвердження направлення копії ухвал  суду від 13.01.2020 року та від 12.02.2020 року   третій особі   у справі додані рекомендовані  повідомлення про вручення поштових  відправлень  УДППЗ "Укрпошта":№6102230686580,  №6102231214568, згідно з якими   третя особа   отримала  копію   ухвали суду від 13.01.2020 року - 20.01.2020 року та  копію ухвали суду від 12.02.2020 року -  17.02.2020 року.
Копія ухвали Східного апеляційного господарського суду від 09.12.2019 року у справі про відкриття апеляційного провадження та призначення справи до розгляду  була направлена третій особі за  адресою: АДРЕСА_4 .
Разом з тим, до суду апеляційної інстанції, 19.12.2019 року   повернуто без вручення третій особі  рекомендоване відправлення №6102230528208,  а саме копія ухвали Східного апеляційного господарського суду від 09.12.2019 року про відкриття апеляційного провадження та призначення справи до розгляду, яке було надіслано третій особі,   з відміткою поштового відділення на конверті: "Інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення".
Відповідно до ч. 7    ст. 120 ГПК України    учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.
          Пунктом  4 ч. 6    ст. 242 ГПК України     встановлено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
          За змістом п. 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених    постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року  №270, у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причин невручення. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.
Процесуальні документи у даній справі направлялись на адресу третій особі   в порядку приписів ст. 242 ГПК України та із дотриманням вимог ч. 4 ст. 120 ГПК України. 
Крім того, вказані  ухвали   суду від 09.12.2019 року, 13.01.2020 року та   12.02.2020 року було у встановленому порядку внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень та інформація у справі, що розглядається була розміщена  за веб-адресою https://court.gov.ua/fair/ та www.hra.arbitr.gov.ua/sud5039.
Зважаючи на те, що в ході апеляційного розгляду справи судом апеляційної інстанції було створено сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства,      зокрема, було надано достатньо часу та створено відповідні можливості для реалізації кожним учасником своїх процесуальних прав, передбачених     статтею  42 ГПК  України, колегія суддів вважає за можливе закінчити розгляд апеляційної скарги в даному судовому засіданні.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників  сторін,  перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції  неоспорених обставин справи,  колегія суддів встановила таке.
Рішеннями Харківської міської ради "Про припинення та надання юридичним та фізичним особам у користування земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель і споруд" від 23.10.2008 року  №283/08 та "Про надання юридичним та фізичним особам у користування земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель і споруд" від 25.04.2012 року  №704/12,  Приватній фірмі "ЛІНА" надано в оренду строком до 01.10.2033 року  земельну ділянку площею 0,0340 га у АДРЕСА_2)  в межах, які визначені договором оренди землі, за реєстраційним  №141070500046 від 10.03.2010 року  для експлуатації та обслуговування літнього кафе з торговельним павільйоном.
На підставі  вказаних рішень між Харківською міською радою (орендодавець) та ПФ "Ліна" (орендар) укладено договір оренди землі від 27.12.2012 року  на використання земельної ділянки (кадастровий номер 6310136300:04:008:0008) загальною площею 0,0340 га у АДРЕСА_2 ) строком до 01.10.2033 року  для експлуатації та обслуговування літнього кафе з торговельним павільйоном. 
11.07.2018 року  між ПФ "Ліна" (орендодавець) та ОСОБА_1 (орендар) укладено договір оренди №1/18, згідно з яким   орендодавець зобов`язується передати, а орендар зобов`язується прийняти в подальше платне користування нежитлове приміщення у літ. "К-1" загальною площею 86,6 кв. м.  у АДРЕСА_2.
Актом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради від 13.12.2018 року  №1293-А, складеним  за результатами позапланової перевірки на об`єкті "Нежитлова будівля літ. "К-1" по АДРЕСА_2 у м. Харкові" встановлено, що ОСОБА_1 проводяться будівельні роботи з реконструкції нежитлової будівлі літ. "К-1" по пр . Незалежності, 5-Б у м. Харкові а саме: тераса літ. "К" реконструйована під приміщення, без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів.
У п. 7 договору оренди землі від 27.12.2012 року сторонами погоджено, що будь-яке будівництво, реконструкція існуючих будівель на  наданій у користування земельній ділянці   та зміна цільового призначення  цієї земельної ділянки  без відповідного дозволу, передбаченого законодавством  не допускається; земельна ділянка розтошована в межах "червоних ліній" пр. Правди (теперішня назва - пр. Незалежності)  та може бути надана в оренду у встановленому порядку.
Згідно з п. 17 договору оренди землі від 27.12.2012 року, забороняється самовільна забудова земельної ділянки.
У відповідності до п. 38 договору оренди землі від 27.12.2012 року, дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання  другою стороною обов`язків передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, що істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.
Враховуючи встановлення факту проведення рекострукції нежитлової будівлі літ. "К-1" у АДРЕСА_2  без відповідного дозволу, передбаченого законодавством, що свідчить про порушення умов  договору, позивач звернувся до господарського суду Харківської області з відповідним позовом, в якому просив розірвати договір оренди землі, укладений 27.12.2012 року  між Харківською міською радою та Приватною фірмою "Ліна" (ідентифікаційний код 30236265) на використання земельної ділянки (кадастровий номер 6310136300:04:008:0008) загальною площею 0,0340 га у АДРЕСА_2. 
30.10.2019 року господарським судом Харківської області ухвалено оскаржуване рішення, з підстав викладених вище.
Переглянувши справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення  господарського суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної  скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна  скарга підлягає  до  задоволення з огляду на таке.
Після ратифікації Верховною радою України Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, остання, відповідно до статті 9 Конституції України набула статусу частини національного законодавства.
З прийняттям у 2006 році Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", Конвенція та практика Суду застосовується судами України як джерело права.
Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод справи про цивільні права та обов`язки осіб, а також справи про кримінальне обвинувачення мають бути розглянуті у суді впродовж розумного строку. Ця вимога спрямована на швидкий захист судом порушених прав особи, оскільки будь-яке зволікання може негативно відобразитися на правах, які підлягають захисту. А відсутність своєчасного судового захисту може призводити до ситуацій, коли наступні дії суду вже не матимуть значення для особи та її прав.
У рішеннях      Європейського суду з прав людини у справах "Ryabykh v.Russia"  від 24.07.2003 року, "Svitlana Naumenko v. Ukraine"  від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі      Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.
  Господарський суд першої інстанції відмовляючи в позові повністю  виходив з того, що  позивачем не надано  доказів істотного порушення відповідачем договору; наявності у законі або договорі таких підстав для розірвання договору як проведення реконструкції нежитлової будівлі на орендованій земельній ділянці без відповідного дозволу, передбаченого законодавством; доказів завдання відповідачем шкоди земельній ділянці або позивачу внаслідок проведення третьою особою реконструкції нежитлової будівлі літ. "К-1" по АДРЕСА_2 без відповідного дозволу, передбаченого законодавством; доказів позбавлення значною мірою позивача того, на що він розраховував при укладенні договору, внаслідок завданої проведенням третьою особою реконструкції вказаної нежитлової будівлі без відповідного дозволу, передбаченого законодавством, шкоди та доказів  проведення реконструкції нежитлової будівлі літ. "К-1" по АДРЕСА_2 без відповідного дозволу, передбаченого законодавством, саме відповідачем.
     Колегія суддів з такими висновками місцевого господарського суду не погоджується та зазначає таке.
          Згідно зі ст. 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.
          Відповідно до ст. 1 Закону України  "Про оренду землі", оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
          У ст. 3 Закону України "Про оренду землі"  встановлено, що об`єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності.
          За змістом ст. 13 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
          Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
          Вказані  норми  чинного законодавства регулюють питання щодо користування земельною ділянкою на підставі договору оренди землі та встановлюють обов`язковість  виконання умов укладеного між сторонами  договору.
          Так, 27.12.2012 року  між  Харківською міською радою   та ПФ "Ліна" укладено договір оренди землі  на використання земельної ділянки (кадастровий номер 6310136300:04:008:0008) загальною площею 0,0340 га у АДРЕСА_2 строком до 01.10.2033 року  для експлуатації та обслуговування літнього кафе з торговельним павільйоном. 
          А отже, при укладенні відповідного договору, сторони погодили всі  його істотні умови, підписавши  договір та скріпивши  його  своїми печатками.
          Згідно з ч. 2 ст. 15 Закону України  "Про оренду землі", за згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.
          Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.  Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Вище зазначено, що відповідно до   п. 1 договору оренди землі від 27.12.2012 року, предметом договору є земельна ділянка, несільськогосподарського призначення - землі житлової та громадської забудови, яка знаходиться у АДРЕСА_2.
          Сторони, укладаючи відповідний договір погодили особливі умови використання земельної ділянки, тобто, особливі умови використання предмета договору, а саме у п. 17 Розділу "Умови використання земельної ділянки" встановлена заборона самовільної забудови земельної ділянки.
Разом з тим,  згідно з п. 7 договору оренди землі від 27.12.2012 року будь-яке будівництво, реконструкція існуючих будівель на  наданій у користування земельній ділянці   та зміна цільового призначення  цієї земельної ділянки  без відповідного дозволу, передбаченого законодавством  не допускається; земельна ділянка розтошована в межах "червоних ліній"  пр. Правди (теперішня назва  пр. Незалежності) та може бути надана в оренду у встановленому порядку.
Згідно з  п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (в редакції, що діяла на час укладення спірного договору), замовник має право виконувати будівельні роботи після:  направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних   робіт   центральному  органу  виконавчої  влади,  що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю (далі - орган державного архітектурно-будівельного контролю) -щодо об`єктів, будівництво яких  здійснюється  на  підставі  будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт  або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим центральним органом виконавчої  влади,  що  забезпечує формування державної політики у сфері  містобудування.  Форма  повідомлення  про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються центральним органом  виконавчої  влади,  що  забезпечує  формування  державної 
політики у сфері містобудування.
Відповідно до  ч. 1, 2 ст. 36 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності"(в редакції, що діяла на час укладення спірного договору), право  на  виконання  підготовчих робіт (якщо вони не були виконані  раніше  згідно  з повідомленням   або   зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах,  що належать  до  I-III  категорій  складності, підключення  об`єкта  будівництва  до  інженерних  мереж та споруд 
надається замовнику та генеральному підряднику  чи  підряднику  (у разі    якщо   будівельні   роботи   виконуються   без   залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок  виконання будівельних робіт. 
Реєстрацію  декларації  про  початок виконання будівельних робіт   проводить   орган   державного   архітектурно-будівельного контролю  на  безоплатній основі протягом п`яти робочих днів з дня надходження декларації.
У   п. 38 договору оренди землі від 27.12.2012 року сторони погодили, що  дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання  другою стороною обов`язків передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, що істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.
Отже, спірним договором, який є чинним  встановлено  та узгоджено сторонами заборону  здійснення реконструкції на орендованій земельній ділянці  та вказано, що здійснення вказаних дій може вплинути на орендні відносини.
З матеріалів справи слідує, що Актом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради від 13.12.2018 року  №1293-А, складеним  за результатами позапланової перевірки на об`єкті "Нежитлова будівля літ. "К-1" по АДРЕСА_2 " встановлено, що ОСОБА_1 проводяться будівельні роботи з реконструкції нежитлової будівлі літ. "К-1" по АДРЕСА_2 а саме: тераса літ. "К" реконструйована під приміщення, без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CCI), без забезпечення здійснення авторського та технічного нагляду під час будівництва об`єкта, без проектної документації.
13.12.2018 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради складено протокол про адміністративне правопорушення  стосовно ОСОБА_1 .
Також, 13.12.2018 року  Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради ОСОБА_1. видано припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт  №1293-Па-3 та припис  №1293-Па-У  "Про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил у строк до 13.02.2019 року".
Постановою Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради від 26.12.2018 року №1293-П визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1, 5, 12, 13 ст. 96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.
Так, згідно з  п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (в редакції, що діяла на час здійснення реконструкції орендованої земельної ділянки), замовник має право виконувати будівельні роботи після: подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до  ч. 1, 2 ст. 36 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (в редакції, що діяла на час здійснення реконструкції орендованої земельної ділянки), право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), об`єктах, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт. Виконувати будівельні роботи без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт забороняється. Отримання замовником інших документів дозвільного характеру для виконання будівельних робіт, крім направлення повідомлення про початок виконання будівельних робіт до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю відповідно до частини першої цієї статті, не вимагається.
У відповідності до абз. 2 п. 5, п. 13 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року №466 (в редакції, що діяла на час здійснення реконструкції орендованої земельної ділянки), будівельні роботи можуть виконуватися замовником після отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфіцію та подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) та об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта. Повідомлення про початок виконання підготовчих робіт, повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, та повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) (далі - повідомлення), повідомлення про зміну даних у зазначених повідомленнях за формою згідно з    додатками 1,    2    і    2-1    до цього Порядку подається замовником (його уповноваженою особою) особисто або надсилається рекомендованим листом з описом вкладення чи через електронний кабінет до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю за місцезнаходженням об`єкта не пізніше ніж за один календарний день до початку виконання підготовчих або будівельних робіт.
Також,  згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України "Про архітектурну діяльність" (в редакції, що діяла на час здійснення реконструкції орендованої земельної ділянки), будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України    "Про регулювання містобудівної діяльності".
Приписами   ч. 1, 2, 3 ст. 11 Закону України "Про архітектурну діяльність" (в редакції, що діяла на час здійснення реконструкції орендованої земельної ділянки) встановлено, що під час будівництва об`єкта архітектури здійснюється авторський та технічний нагляд. Технічний нагляд забезпечується замовником та здійснюється особами, які мають відповідний кваліфікаційний сертифікат. Авторський нагляд здійснюється архітектором - автором проекту об`єкта архітектури, іншими розробниками затвердженого проекту або уповноваженими ними особами. Авторський нагляд здійснюється відповідно до законодавства та договору із замовником.
Статтею 27  Закону України "Про архітектурну діяльність" (в редакції, що діяла на час здійснення реконструкції орендованої земельної ділянки)  визначено, що замовники та підрядники під час створення об`єкта архітектури зобов`язані: доручати виконання окремих видів проектних і будівельних робіт особам, які мають відповідну ліцензію; обирати виконавців робочої документації для будівництва з додержанням вимог    статті 8    цього Закону; забезпечувати будівництво об`єктів архітектури згідно з робочою документацією, застосовувати будівельні матеріали, вироби і конструкції, які відповідають державним стандартам, нормам і правилам і такі, що пройшли сертифікацію, якщо вона є обов`язковою; не порушувати під час організації і виконання будівельних робіт законні права та інтереси користувачів прилеглих земельних ділянок, власників розташованих на них будинків і споруд, відшкодовувати завдані їм збитки відповідно до закону; поінформувати у триденний строк місцеві органи охорони пам`яток історії та культури про нововиявлені під час будівельних робіт об`єкти, що мають антропологічне, археологічне, естетичне, етнографічне, історичне, мистецьке, наукове чи художнє значення; не включати до завдання на проектування вимог, що суперечать вимогам законодавства України, затвердженій містобудівній документації, державним нормам, стандартам і правилам. Замовники, крім виконання обов`язків, зазначених у частині першій цієї статті, також зобов`язані передавати один комплект проектної документації, за якою збудовано об`єкт архітектури, власникові такого об`єкта для постійного зберігання.
У п. 2 Порядку здійснення авторського нагляду під час будівництва об`єкта архітектури,затвердженого постановою Кабінету Міністрів України  від 11.07.2007 р. N 903 (в редакції, що діяла на час здійснення реконструкції орендованої земельної ділянки)   вказано, що авторський  нагляд  здійснюється  архітектором  -  автором проекту об`єкта  архітектури,  іншими  розробниками  затвердженого  проекту   або   уповноваженими   особами   (далі   -   генеральний  проектувальник)  відповідно  до  законодавства  та   договору   із  замовником  (забудовником)  протягом  усього періоду будівництва і  передбачає контроль  за  відповідністю  будівельно-монтажних робіт проекту. 
Матеріалами справи стверджується той факт, що Харківською міською радою відповідно до приписів ст. 189 ЗК  України  було здійснено заходи самоврядного контролю щодо використання земельної  ділянки  по АДРЕСА_2, за результатами яких складено Акт обстеження земельної ділянки від 04.07.2019 року.
Також, виїздом на місце представників Харківської міської ради 04.07.2019 року  було  встановлено, що земельна ділянка площею орієнтовно 0,0340 га  у АДРЕСА_2  використовується для експлуатації та обслуговування реконструйованої нежитлової будівлі літ. "К-1".
А тому, факт здійснення реконструкції на орендованій земельній ділянці підтвердується належними та допустимими доказами в розумінні ст. ст. 76-79 ГПК України.
Згідно  з ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
     Відповідно до ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
    Згідно з положеннями ч. 2    ст. 11 ЦК України     підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.
Згідно з ч. 1 та ч.  2    ст. 651 ЦК України    (в редакції, що діяла на час здійснення реконструкції орендованої земельної ділянки), зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Положеннями    ч. 1    ст. 32 Закону України "Про оренду землі"    передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями    24    і    25    цього    Закону    та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених    Земельним кодексом України    та іншими законами України.
Таким чином, припинення земельних орендних правовідносин може відбуватися як у добровільному порядку за згодою сторін, за їх волевиявленням, так і у встановлених законодавством випадках на вимогу однієї з сторін за рішенням суду незалежно від волевиявлення іншої сторони, в тому числі й органу місцевого самоврядування, як органу розпорядження землею комунальної власності.
Колегія суддів враховує правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 27.03.2019 року у справі №925/315/18.
А отже,    встановлення факту проведення реконструкції нежитлової будівлі літ. "К-1" у м. Харкові  по пр. Правди 5-Б  (теперішня назва -   пр. Незалежності), без відповідного дозволу, передбаченого чинним  законодавством України, є доказом   порушення  умов чинного  договору, а саме пунктів 7 та 17 договору оренди землі від 27.12.2012 року,  що суперечить приписам  чинного законодавства України, а саме п. 1 ч. 1 ст. 34 та ч. 1, 2 ст. 36  Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", в редакції як на   час укладення спірного договору, так і на  час здійснення реконструкції на орендованій земельній ділянці,  та  є підставою для дострокового розірвання договору відповідно до п.38 договору оренди землі від 27.12.2012 року та  вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 651   ЦК України, оскільки відповідачем порушені обов`язки передбачені  умовами  договору  здійсненням реконструкції на орендованій земельній ділянці всупереч забороні.
      Отже,      висновок місцевого господарського суду      про  відмову в задоволенні позову   не відповідає принципам справедливого судового розгляду у контексті частини 1 -     статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення Європейського суду з прав людини      від 18.07.2006 року). 
Зокрема, Європейський суд з прав людини      у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. 
Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. 
Відповідно до статті 73 ГПК           України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Стаття 74 ГПК           України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання, в першу чергу, національного законодавства та оцінки національними судами (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010 року)
Питання справедливості розгляду не обов`язково постає у разі відсутності будь-яких інших матеріалів на підтвердження отриманих доказів, слід мати на увазі, що у разі, якщо доказ має дуже вагомий характер і якщо відсутній ризик його недостовірності, необхідність у підтверджувальних доказах відповідно зменшується (рішення Європейського суду з прав людини у справі Яременко проти України, no. 32092/02 від 12.06.2008 року)
Таким чином, доводи викладені в апеляційній скарзі знайшли своє підтвердження при апеляційному перегляді оскаржуваного  рішення, у зв`язку з чим апеляційну скаргу  слід задовольнити.
Згідно з п. 2 ч.1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
Отже, місцевий господарський суд  неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи та невірно застосовував норми матеріального права до спірних правовідносин,  а тому рішення       господарського суду Харківської  області від 30.10.2019 року у справі №922/2216/19 слід скасувати та ухвалити нове рішення, яким  позов слід  задовольнити повністю,  поклавши судовий збір відповідно до статті 129 ГПК  України на відповідача.
          Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, п.2 ч.1 ст. 275, п.1,4 ч.1 ст.277, 282  Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

          Апеляційну скаргу Харківської міської ради задовольнити.
          Рішення господарського суду Харківської області від 30.10.2019 року у справі №922/2216/19 скасувати.
          Ухвалити нове рішення.
          Позов   задовольнити повністю.
          Розірвати договір оренди землі, укладений 27.12.2012 року  між Харківською міською радою та Приватною фірмою "Ліна" (ідентифікаційний код 30236265) на використання земельної ділянки (кадастровий номер 6310136300:04:008:0008) загальною площею 0,0340 га,  у АДРЕСА_2. 
          Стягнути з Приватної фірми "Ліна" (61174, м. Харків, просп. Людвіга Свободи, 51Д, код ЄДРПОУ 30236265) на користь Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н. Конституції, 7, код ЄДРПОУ 04059243) 1921,00 грн. судового збору за подання позову та 2881,50 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.
Доручити господарському суду Харківської області видати відповідний наказ.
                    Постанова набирає законної сили з дня її прийняття             і може бути оскаржена       у касаційному порядку       до Верховного Суду у строк протягом двадцяти днів       з дня її проголошення, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.
                    Повний текст постанови складено 02.03.2020 року.

Головуюча  суддя                                                                    О.І. Терещенко

Суддя                                                                                           В.І. Сіверін  

Суддя                                                                                           М.М. Слободін