Ухвала
Іменем України
 
20 лютого 2020 року
м. Київ
 
справа № 438/350/17
провадження № 61-904ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
 
Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Фаловської І. М.,
 
учасники справи:
 
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі: Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи»,
третя особа - Приватний нотаріус Бориславського міського нотаріального округу Львівської області Паньків Галина Осипівна,
 
розглянув касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на ухвалу Львівського апеляційного суду від 02 грудня 2019 року під головуванням судді Струс Л. Б. у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», третя особа - Приватний нотаріус Бориславського міського нотаріального округу Львівської області Паньків Галина Осипівна, про визнання договору іпотеки припиненим, зняття заборони відчуження нерухомого майна та вилучення записів в державних реєстрах,

 
ВСТАНОВИВ: 
 
Ухвалою Бориславського міського суду Львівської області від 10 травня 2017 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (далі - ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (далі - ТОВ «Кредитні ініціативи»), третя особа - Приватний нотаріус Бориславського міського нотаріального округу Львівської області Паньків Г. О., про визнання договору іпотеки припиненим, зняття заборони відчуження нерухомого майна та вилучення записів в державних реєстрах.
 
Ухвалою Львівського апеляційного суду від 02 грудня 2019 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Кредитні ініціативи» на ухвалу Бориславського міського суду Львівської області від 10 травня 2017 року. Визнано дії ТОВ «Кредитні ініціативи» щодо подання вп`яте апеляційної скарги на ухвалу Бориславського міського суду Львівської області від 10 травня 2017 року - зловживанням процесуальними правами. Застосовано до відповідача ТОВ «Кредитні ініціативи» заходи процесуального примусу у виді накладення штрафу. Стягнуто з ТОВ «Кредитні ініціативи» в дохід державного бюджету України, де стягувачем є Державна судова адміністрація України, штраф у розмірі 2 (двох) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 3 842,00 грн.
 
03 січня 2020 року ТОВ «Кредитні ініціативи», засобами поштового зв`язку, направило на адресу Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Львівського апеляційного суду від 
02 грудня 2019 року, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить оскаржуване судове рішення скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
 
Ухвалою Верховного Суду від 16 січня 2020 року касаційну скаргу ТОВ «Кредитні ініціативи» залишено без руху та надано заявнику строк до 17 лютого 2020 року для усунення недоліків, зокрема запропоновано надати документ про сплату судового збору.
 
05 лютого 2020 року на адресу Верховного Суду надійшли матеріали на усунення недоліків, а саме платіжне доручення про сплату судового збору у розмірі 
2 102,00 грн.
 
Таким чином, недоліки касаційної скарги ТОВ «Кредитні ініціативи» усунуто.
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року 
№ 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
Пунктом 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
 
За таких обставин, розгляд касаційної скарги ТОВ «Кредитні ініціативи» на ухвалу Львівського апеляційного суду від 02 грудня 2019 року здійснюється Верховним Судом в порядку та за правилами ЦПК України в редакції Закону від 03 жовтня 2017 року 
№ 2147-VIII, що діяла до 08 лютого 2020 року.
 
У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
 
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.
 
Відповідно до частини п`ятої статті 394 ЦПК України у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач.
 
Разом із тим, як зазначено у частині п`ятій статті 394 ЦПК України, якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.
 
Зі змісту оскаржуваного судового рішення Верховний Суд встановив, що касаційна скарга є очевидно необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо їх незаконності та неправильності.
 
Такого висновку суд дійшов з огляду на таке.
 
Відповідно до пункту 11 частини третьої статті 2 ЦПК Україниосновними засадами (принципами) цивільного судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами.
Відповідно до частини 1 статті 44 ЦПК Україниучасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
 
Зловживання процесуальними правами як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення полягає у тому, при зловживанні процесуальними правами відбувається порушення умов реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав. Це положення відповідає загальнотеоретичним розробкам конструкції зловживання правом, в яких воно нерідко визначається як поведінка, що перевищує (або порушує) межі здійснення суб`єктивних прав. Суб`єкт цивільного судочинства свої цивільні процесуальні права має здійснювати відповідно до їх призначення, яке або прямо визначено змістом того чи іншого суб`єктивного права, або вочевидь випливає з логіки існування того чи іншого суб`єктивного процесуального права.
 
Зловживання процесуальними правами може мати форму штучного ускладнення цивільного процесу, ускладнення розгляду справи в результаті поведінки, що перешкоджає винесенню рішення у справі або вчиненню інших процесуальних дій.
 
Частинами третьою, четвертою статті 44 ЦПК Українипередбачено, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню  процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.
 
Із приписів цієї статті вбачається, що суд зобов`язаний вживати заходів у разі виявлення зловживання процесуальними правами учасником  процесу. 
 
Види заходів процесуального примусу визначені частиною першою статті 144 ЦПК України, а саме: попередження; видалення із залу судового засідання; тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; привід; штраф.
 
Згідно з частиною першою статті 143 ЦПК Українизаходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.
 
Відповідно до статті 148 ЦПК Українисуд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин; невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк; порушення заборон, встановлених частиною дев`ятою статті 203 цього Кодексу.
 
Постановляючи ухвалу про відмову вп`яте у відкритті апеляційного провадження та накладення штрафу у розмірі 3 842,00 грн, апеляційний суд правильно виходив з того, що ТОВ «Кредитні ініціативи» систематично зловживає процесуальними правами, оскільки впродовж двох років оскаржує ухвалу суду першої інстанції про відкриття провадження.
 
Як вбачається з ухвали суду апеляційної інстанції ухвалами суддів Апеляційного суду Львівської області від 23 жовтня 2017 року, від 03 січня 2018 року та від 02 березня 
2018 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Кредитні ініціативи» на ухвалу Бориславського міського суду Львівської області від 10 травня 2017 року.
 
В ухвалі Апеляційного суду Львівської області від 02 березня 2018 року про відмову у відкритті апеляційного провадження, апеляційний суд наголошував та попереджав апелянта про недопустимість зловживання процесуальним правом на оскарження.
 
Ухвалою судді Львівського апеляційного суду від 16 вересня 2019 року вчетверте відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Кредитні ініціативи» на ухвалу Бориславського міського суду Львівської області від 
10 травня 2017 року, окрім того визнано дії ТОВ «Кредитні ініціативи» щодо подання вчетверте апеляційної скарги на ухвалу Бориславського міського суду Львівської області від 10 травня 2017 року - зловживанням процесуальними правами. Застосовано до відповідача ТОВ «Кредитні ініціативи» заходи процесуального примусу у виді накладення штрафу. Стягнуто з ТОВ «Кредитні ініціативи» в дохід державного бюджету України, де стягувачем є Державна судова адміністрація України, штраф у розмірі 1 (одного) прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 921,00 грн.
 
19 листопада 2019 року ТОВ «Кредитні ініціативи» вп`яте подало до суду апеляційну скаргу на ухвалу Бориславського міського суду Львівської області від 10 травня 
2017 року.
 
Європейський суд з прав людини наголошував, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії від 07 липня 1989 року).
 
Аналізуючи норми процесуального права, якими керувався суд апеляційної інстанції стягуючи із заявника штраф, вбачається, що достатньою підставою для його накладення є встановлення зловживання процесуальними правами особою, яка вчиняє процесуальну дію.
 
Апеляційний суд дійшов правильного висновку про наявність підстав, передбачених пунктом 2 частини першої статті 148 ЦПК України, для накладення штрафу на ТОВ «Кредитні ініціативи» за зловживання процесуальними правами.
 
Такі висновки суду є законними, обґрунтованими та справедливими, оскільки відповідно до пункту 2 частини першої статті 148 ЦПК Українисуд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.
 
Вищевикладене дає підстави для висновку, що апеляційний суд із дотриманням вимог процесуального закону стягнув штраф у зв`язку із зловживанням процесуальними правами.
 
Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.
 
Таким чином, оскільки правильне застосування апеляційним судом норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів, Верховний Суд вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження варто відмовити.
 
Враховуючи, що зазначені у касаційній скарзі доводи щодо порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права не знайшли свого підтвердження, правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що свідчить про необґрунтованість скарги, а отже, відсутні підстави для відкриття касаційного провадження.
 
Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п`ятою і шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

 
УХВАЛИВ:
 
У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», третя особа - Приватний нотаріус Бориславського міського нотаріального округу Львівської області Паньків Галина Осипівна, про визнання договору іпотеки припиненим, зняття заборони відчуження нерухомого майна та вилучення записів в державних реєстрах, за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на ухвалу Львівського апеляційного суду від 02 грудня 2019 року, відмовити.   
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу. 
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:	В. В. Сердюк     А. І. Грушицький     І. М. Фаловська