П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
27 листопада 2019 року
м. Київ
Справа № 810/645/18
Провадження № 11-448апп19
Велика Палата Верховного Суду у складі:
судді-доповідача Золотнікова О. С.,
суддів Антонюк Н. О., Анцупової Т. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Власова Ю. Л., Гриціва М. І., Данішевської В. І., Єленіної Ж. М., Кібенко О. Р., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Пророка В. В., Рогач Л. І., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.
розглянула в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 02 серпня 2018 року (судді Мельничук В. П., Ісаєнко Ю. А., Лічевецький І. О.) у справі № 810/645/18 за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора філії Комунального підприємства «Комунально-реєстраційні послуги» Великобугаївської сільської ради Дубіни Юлії Володимирівни (далі - Держреєстратор), третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Алькор Інвест» (далі - ТОВ «Фінансова компанія «Алькор Інвест»), про визнання протиправним і скасування рішення та
ВСТАНОВИЛА:
Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування
1.   У лютому 2018 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Держреєстратора, у якому просив скасувати рішення відповідача від 30 березня 2017 року з індексним номером 34540946 про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 (далі - спірна квартира).
2.   Позов мотивовано тим, що відповідач протиправно прийняв рішення про державну реєстрацію права власності на спірну квартиру, оскільки ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 09 лютого 2017 року у справі № 753/2265/17 на неї було накладено арешт. Отже, при вчиненні оскаржуваних реєстраційних дій Держреєстратор порушив вимоги Закону України від 01 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон № 1952-IV).
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
3.   Київський окружний адміністративний суд рішенням від 30 травня 2018 року відмовив у задоволенні позову.
4.   Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 02 серпня 2018 року рішення суду першої інстанції скасував, а провадження у справі закрив на підставі пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), оскільки справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
5.   Судове рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що спір, який виник між сторонами, стосується питання невиконання договірних зобов`язань і реалізації прав іпотекодержателя на предмет іпотеки, а тому є цивільно-правовим і не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.
Короткий зміст та обґрунтування наведених у касаційній скарзі вимог
6.   Не погодившись із рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 в касаційній скарзі зазначив, що суд порушив норми процесуального права.
7.   На думку скаржника, спірні правовідносини виникли між позивачем як фізичною особою і Держреєстратором щодо недотримання ним державних гарантій у сфері охорони (захисту) конституційних прав позивача та невиконання ухвали суду, якою було накладено арешт на нерухоме майно, тобто щодо здійснення відповідачем владних повноважень. 
8.   Отже, на думку ОСОБА_1 , у спірних правовідносинах виник саме публічно-правовий спір із суб`єктом владних повноважень щодо здійснення ним владних управлінських функцій.
9.   На підставі викладеного скаржник просить скасувати оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції та направити справу до цього ж суду для продовження розгляду.
Позиція інших учасників справи
10.        У відзиві на касаційну скаргу ТОВ «Фінансова компанія «Алькор Інвест» зазначило, що Держреєстратор при вчиненні реєстраційних дій не порушив вимог Закону № 1952-IV. При цьому не було підстав для відмови у реєстрації прав або зупинення реєстраційних дій.
11.        У зв`язку з викладеним ТОВ «Фінансова компанія «Алькор Інвест» просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні касаційної скарги.
Рух касаційної скарги
12.        Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду ухвалою від 05 вересня 2018 року відкрив касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою, а ухвалою від 16 квітня 2019 року передав цю справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частини шостої статті 346 КАС України, а саме у зв`язку з оскарженням учасником справи судового рішення з підстав порушення правил предметної юрисдикції.
13.        Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 13 травня 2019 року прийняла та призначила цю справу до касаційного розгляду в порядку письмового провадження без виклику її учасників з огляду на практику Європейського суду з прав людини про доцільність розгляду справи на основі письмових доказів у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Аксен проти Німеччини», заява № 8273/78; рішення від 25 квітня 2002 року у справі «Варела Ассаліно проти Португалії», заява № 64336/01).
Обставини справи, установлені судами попередніх інстанцій
14.        06 жовтня 2005 року між Акціонерним комерційним банком «Інтербанк» (іпотекодержатель) і ОСОБА_1 (іпотекодавець) укладено іпотечний договір № 89/05-1, відповідно до пункту 1 якого цей договір забезпечує права іпотекодержателя по виконанню всіх зобов`язань іпотекодавця за кредитним договором від 06 жовтня 2005 року № 89/05-1.
15.        Предметом іпотеки є нерухоме майно - спірна квартира.
16.        Згідно з договором відступлення права вимоги від 21 жовтня 2016 року № 89/05/258/05 Публічне акціонерне товариства «Комерційний банк «Інтербанк» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Алькор Інвест» право вимоги, зокрема, за кредитним договором № 89/05-1 та іпотечним договором від 06 жовтня 2005 року № 89/05-1.
17.        На підставі застереження про задоволення вимог іпотекодержателя в договорі ТОВ «Фінансова компанія «Алькор Інвест» направило позивачу як боржнику та іпотекодавцю лист-вимогу про усунення порушень кредитного договору та договору іпотеки, погашення наявної заборгованості й повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки.
18.        Статтею 5 договору іпотеки передбачено наявність відповідного застереження про задоволення вимог іпотекодержателя в позасудовому порядку шляхом набуття права власності на предмет іпотеки в порядку статті 37 Закону України від 05 червня 2003 року № 898-IV «Про іпотеку».
19.        16 січня 2017 року ТОВ «Фінансова компанія «Алькор Інвест» направило позивачу лист-вимогу № 16/01/2017, який отримано ОСОБА_1 23 січня 2017 року, що підтверджується поштовим повідомленням № 0306104909550.
20.        ТОВ «Фінансова компанія «Алькор Інвест» скористалось правом іпотекодержателя та звернуло стягнення на спірну квартиру шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.
21.        Держреєстратор прийняв рішення від 30 березня 2017 року з індексним номером 34540946 про реєстрацію за ТОВ «Фінансова компанія «Алькор Інвест» права власності на нерухоме майно, а саме спірну квартиру.
22.        Вважаючи вказане рішення Держреєстратора протиправним, позивач звернувся до суду із цим позовом.
ПОЗИЦІЯ ВЕЛИКОЇ ПАЛАТИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Релевантні джерела права й акти їх застосування. Оцінка висновків суду, рішення якого переглядається, та аргументів учасників справи
23.        Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
24.        Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
25.        На підставі пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
26.        Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.
27.        Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.
28.        Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.
29.        Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
30.        Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
31.        Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.
32.        Як установлено матеріалами справи, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про скасування рішення відповідача від 30 березня 2017 року з індексним номером 34540946 про реєстрацію за ТОВ «Фінансова компанія «Алькор Інвест» права власності на спірну квартиру. При цьому позов подано на захист порушеного, на думку позивача, його права власності на вказану квартиру.
33.        Отже, між позивачем і третьою особою у справі існує спір про право власності на об`єкт нерухомого майна, що унеможливлює вирішення заявлених позовних вимог у порядку адміністративного судочинства.
34.        Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16, якщо позивач не був заявником стосовно оскаржених ним реєстраційних дій, які були вчинені за заявою іншої особи, такий спір є спором про цивільне право незалежно від того, чи здійснено державну реєстрацію прав на нерухоме майно з дотриманням державним реєстратором вимог законодавства та чи заявляються, окрім вимог про скасування оспорюваного рішення, запису в державному реєстрі прав, вимоги про визнання недійсними правочинів, на підставі яких прийнято спірне рішення, здійснено оскаржуваний запис.
35.        Натомість до юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого суб`єкта, а останній відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень (постанова Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 914/2006/17).
36.        Спір, що розглядається, не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки Держреєстратор, приймаючи оскаржуване рішення про державну реєстрацію права власності на спірний об`єкт нерухомого майна, не мав публічно-правових відносин саме з позивачем. Оскаржуване рішення про державну реєстрацію стосувалося реєстрації права іншої особи, а не позивача.
37.        Належним відповідачем у такому спорі має бути особа, реєстрацію речового права якої оскаржує позивач. Участь Держреєстратора як співвідповідача в разі, якщо позивач вважає його винним у порушенні його прав, не змінює приватноправового характеру цього спору.
38.        Згідно із частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.
39.        Одним зі способів захисту цивільного права є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб (пункт 10 частини другої статті 16 ЦК України).
40.        Відповідно до частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.
41.        Ураховуючи те, що позовні вимоги у справі заявлено на поновлення порушеного цивільного права позивача, спірні правовідносини пов`язані з невиконанням умов цивільно-правового договору (іпотечного), на момент звернення до суду право власності на спірну квартиру перейшло до третьої особи у справі, Велика Палата Верховного Суду, незважаючи на участь у спорі суб`єкта владних повноважень, дійшла висновку про те, що цей спір не є публічно-правовим, а має вирішуватися судами за правилами ЦПК України.
42.        При цьому визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі з обов`язком суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій, бездіяльності чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції.
43.        З огляду на викладене Велика Палата Верховного Суду вважає, що висновок Київського апеляційного адміністративного суду про закриття провадження в адміністративній справі є правильним.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
44.        Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.
45.        За правилами частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
46.        Оскільки оскаржуване судове рішення прийнято з додержанням норм процесуального права, а правових висновків суду апеляційної інстанції скаржник не спростував, Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Велика Палата Верховного Суду
ПОСТАНОВИЛА:
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
2. Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 02 серпня 2018 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Суддя-доповідач                                                                                                 О. С. Золотніков
Судді:                                Н. О. Антонюк                                                            Л. М. Лобойко
                                            Т. О. Анцупова                                                            Н. П. Лященко
                                            С. В. Бакуліна                                                             О. Б. Прокопенко
                                           В. В. Британчук                                                              В. В. Пророк
                                           Ю. Л. Власов                                                                    Л. І. Рогач
                                           М. І. Гриців                                                                  О. М. Ситнік
                                           В. І. Данішевська                                                      О. С. Ткачук
                                           Ж. М. Єленіна                                                             В. Ю. Уркевич
                                           О. Р. Кібенко                                                                    О. Г. Яновська
                                           В. С. Князєв