П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  120/2761/19-а                  Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Комар Павло Анатолійович  
Суддя-доповідач -  Мацький Є.М.   
13 лютого 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Мацького Є.М. 
суддів:  Залімського І. Г.  Сушка О.О. , 

розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 18 листопада 2019 року  (рішення прийнято у м. Вінниці, дату складання повного тексту рішення та час його прийняття не зазначено) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Якушинецької сільської ради Вінницького району про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
 І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. 29.08.2019 року до Вінницького окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

2. Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача зазначила, що вона в травні 2019 року в інтересах ОСОБА_1 звернулася із клопотанням до Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області з проханням надати їй дозвіл на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, сільськогосподарського призначення, комунальної форми власності, орієнтовною площею 2,0 га з метою подальшої передачі безоплатно у власність, за кадастровим номером - 0520688900:01:017:0480 (для ідентифікації її місця розташування), яка розташована на території Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області (село Зарванці, яке входить до Якушинецької ОТГ). До клопотання було надано всі передбачені документи згідно ст. 118 ЗК України.

3. Однак, 25.06.2019 рішенням 31 сесії 7 скликання №109 відмовлено ОСОБА_1 в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, комунальної форми власності, орієнтовною площею 2,0 га, сільськогосподарського призначення, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області. Відмова мотивована тим, що земельна ділянка включена в перелік ділянок право на оренду яких буде реалізовуватись на земельних торгах (аукціоні).

4. Позивач вважала, що оскаржуване рішення, суперечить вимогам ст. 118 ч. 7 Земельного кодексу України та Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» у зв`язку з чим звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

5. 18 листопада 2019 року рішенням Вінницького окружного адміністративного суду в задоволенні позовних вимог було відмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

6. Апелянт, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення та прийняти нове про  задоволення позовних вимог.

7. Апелянт зазначила, що чинним законодавством встановлено, що вирішення питань регулювання земельних відносин, в тому числі про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки віднесено до виключної компетенції відповідних сільських рад.Судом першої інстанції при постановленні рішення не врахована практика Верховного суду з цього питання, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення її позовних вимог.

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

8. ОСОБА_1 в травні 2019 року звернулася до Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області з клопотанням про надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, сільськогосподарського призначення, комунальної форми власності, орієнтовною площею 2,0 га з метою подальшої передачі безоплатно у власність, за кадастровим номером - 0520688900:01:017:0480 (для ідентифікації її місця розташування), яка розташована на території Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області (село Зарванці, яке входить до Якушинецької ОТГ).

9. Рішенням №109 Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області 31 сесії 7 скликання від 25.06.2019 відмовлено ОСОБА_1 в наданні вказаного дозволу на підставі того, що земельна ділянка з кадастровим номером 0520688900:01:017:0480 включена в перелік ділянок право на оренду яких буде реалізовуватись на земельних торгах (аукціоні).

ІІІ. ДОВОДИ СТОРІН

10. Апелянт вважає, що чинним законодавством встановлено, що вирішення питань регулювання земельних відносин, в тому числі про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки віднесено до виключної компетенції відповідних сільських рад.Судом першої інстанції при постановленні рішення не врахована практика Верховного суду з цього питання

11. Якушинецька сільська рада Вінницького району Вінницької зазначила , що рішенням 27 сесії 7 скликання від 01.03.2019 «Про порядок використання земель сільськогосподарського призначення переданих з державної у комунальну власність» встановив порядок використання земель сільськогосподарського призначення переданих з державної в комунальну власність, визначивши що земельна ділянка з кадастровим номером 0520688900:01:017:0480 планується для продажу права оренди на земельних торгах (аукціоні). Дана підстава відмови прописана в рішенні сільської ради яке оскаржується та відповідає п. 7 ст. 118 Земельного кодексу України.

12. Також відповідач зазначила, що не погоджується з застосуванням позивачем норм ч. 6 ст. 79-1 Земельного кодексу України, який вважає що Якушинецька сільська рада мала б надати дозвіл на складання технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок. Земельна ділянка з кадастровим номером 0520688900:01:017:0480 має вид цільового призначення землі: «16.00 Землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам)», що не є тотожним з цільовим призначенням «01.03 для ведення особистого селянського господарства», отже при зміні цільового призначення земельної ділянки слід керуватися ч. 5 ст. 79-1 Земельного кодексу України яким передбачається виготовляти саме проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

13. Частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

14. Відповідно до ст. 14 Конституції України та ст. 373 Цивільного кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізовується громадянами, юридичними особами та державою відповідно до закону.

15. Правовідносини у сфері забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель врегульовано Земельним кодексом України (далі - ЗК України).

16. Згідно з ст. 19 Земельного кодексу України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

17. Так, частинами 1, 2 пункту "а" частини 3 статті 22 Земельного кодексу України визначено, що землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

18. До земель сільськогосподарського призначення належать: сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель лісогосподарського призначення, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо). Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

19. Пунктом "б" ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України визначено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

20. Згідно п. "б" ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у розмірі не більше 2,0 гектара.

21. Згідно зі частинами 1, 2 статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

22. Частиною 1 статті 117 ЗК України передбачено, що передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність чи навпаки здійснюється за рішеннями відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, які здійснюють розпорядження землями державної чи комунальної власності відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

23. У рішенні органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність зазначаються кадастровий номер земельної ділянки, її місце розташування, площа, цільове призначення, відомості про обтяження речових прав на земельну ділянку, обмеження у її використанні.

24. Відповідно до частин 6, 7 статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі, якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

25. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

26. Згідно ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

27. Таким чином, оскільки спірна земельна ділянка належить до категорії земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, саме до компетенції Якушинецької сільської ради відноситься розгляд питання про надання дозволу щодо відведення спірної земельної ділянки.

28. За приписами статті 79-1 Земельного кодексу України слідує, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав.

29. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

30. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

31. Формування земельних ділянок здійснюється:
- у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності;
- шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок;
- шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;
- шляхом інвентаризації земель державної чи комунальної власності у випадках, передбачених законом.

32. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

33. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

34. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

35. Формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

36. Із аналізу вищенаведених норм видно, що формування земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою, крім випадків, формування їх шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих ділянок, що, в свою чергу, здійснюється за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

37. Відповідно до статті 50 Закону України "Про землеустрій", проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок.

38. Стаття 25 Закону України "Про землеустрій" визначає види документації із землеустрою, до яких, крім проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, належать, зокрема, технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

39. Частиною другою статті 55 Закону України "Про землеустрій" передбачено, що встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

40. Відповідно до частини першої статті 123 Земельного кодексу України, надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

41. Отже, для розроблення технічної документації із землеустрою зацікавлена особа звертається до органу місцевого самоврядування або органу виконавчої влади щодо отримання дозволу.

42. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 134 ЗК України земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об`єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

43. Частиною 2 вказаної статті передбачено земельні ділянки, які не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах).

44. Статтею 136 ЗК України визначено порядок добору земельних ділянок державної чи комунальної власності та підготовка лотів для продажу на земельних торгах.

45. Частинами 1-3 вказаної статті передбачено, що організатор земельних торгів визначає перелік земельних ділянок державної чи комунальної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами. Забороняється вносити до зазначеного переліку призначені під забудову земельні ділянки без урахування у випадках, передбачених законом, результатів громадського обговорення.

46. У переліку зазначаються місце розташування (адреса) земельної ділянки, її цільове призначення (функціональне використання), площа, кадастровий номер, умови продажу.

47. Добір земельних ділянок державної чи комунальної власності, у тому числі разом з розташованими на них об`єктами нерухомого майна (будівлями, спорудами) державної чи комунальної власності, які або права на які виставляються на земельні торги, здійснюється з урахуванням затверджених містобудівної документації та документації із землеустрою, а також маркетингових досліджень, інвестиційної привабливості, звернень громадян та юридичних осіб щодо намірів забудови.

48. Земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів.

49. Отже, до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами може бути включена земельна ділянка лише за умови присвоєння їй кадастрового номеру, тобто сформована земельна ділянка, оскільки об`єктом продажу на аукціоні може бути земельна ділянка, яка є об`єктом цивільного права.

50. Аналіз приписів статті 136 Земельного кодексу України свідчить про те, що в разі віднесення земельної ділянки до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної власності для продажу прав на них на земельних торгах є підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення такої земельної ділянки.

V. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

51. Рішенням Якушинецької сільської ради 27 сесії 7 скликання від 01.03.2019 вирішено здійснювати використання земель сільськогосподарського призначення, які передані з державної у комунальну власність згідно переліку зазначеному в додатках. Так, пунктом 7 додатку 1 до вказаного рішення Якушинецької сільської ради визначено перелік земельних ділянок, які включені в перелік ділянок на аукціон, серед яких земельна ділянка з кадастровим номером 0520688900:01:017:0480, площею 2,7008 га.

52. Відтак, на момент звернення апелянта із клопотанням (26.05.2019) про надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га на території Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, вказана у клопотанні земельна ділянка включена до переліку земельних ділянок, права оренди на які може бути реалізовано право на земельних торгах і сформована, як об`єкт продажу на аукціоні, що в силу приписів частини третьої статті 136 Земельного кодексу України є підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

53. Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права застосована Верховним Судом у постанові від 03 квітня 2018 року у справі №815/3059/17(провадження №К/9901/1001/17).

54. Також колегія суддів зазначає, що оскільки земельна ділянка, на яку претендує апелянт, знаходиться в масиві, який включено до переліку земельних ділянок, право оренди яких виставляється на торгах у формі аукціону, та відповідно вже затверджено документацію і присвоєно всьому масиву кадастровий номер, серед якого і знаходиться спірна земельна ділянка, виключає можливість відчуження цієї земельної ділянки її розпорядником до завершення торгів, а відтак надання дозволу на виготовлення документації із землеустрою з метою передачі безоплатно у власність, не сприятиме реалізації права позивача на її отримання в подальшому.

55. Колегія суддів звертає увагу, що рішення Якушинецької сільської ради 27 сесії 7 скликання від 01.03.2019 "Про порядок використання земель сільськогосподарського призначення переданих з державної у комунальну власність" є чинним, у судовому порядку не скасоване.

56. Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта в частині посилання на практику Верховного Суду у справі № 815/1666/17, оскільки предметом спору у вказаній справі була земельна ділянка, яка не відповідала визначенню ст. 79 Земельного кодексу України, тобто не була сформована і якій не було присвоєно кадастровий номер, на відміну від даної справи.

57. Також колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта в частині посилань на постанову Верховного Суду від 04.02.2019 у справі №823/1121/16, так як в даній постанові Верховний Суд дійшов висновку визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області щодо відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки згідно з листом, а не шляхом прийняття наказу.

58. Відтак, висновки викладені у постанові Верховного Суду від 04.02.2019 у справі №823/1121/16 до спірних правовідносин не застосовуються.

59. Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта в частині посилання на практику Верховного Суду та Європейського Суду, так як вона жодним чином не надає оцінку та аргументацію нормам ст. ст. 79, 134, 136 Земельного кодексу України, які регламентують питання заборони відчуження, передання в заставу та надання у користування земельних ділянок до завершення торгів.

60. Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем правомірно відмовлено апелянту у наданні дозволу на розробку документації із землеустрою. 

61. Разом з тим, колегія суддів зазначає, що дана відмова не позбавляє апелянта можливості набуття права на іншу вільну земельну ділянку державної або комунальної власності у порядку визначеному ст.116, 118 Земельного кодексу України.

VІ. ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

62. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

63. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. 

64. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. 

65. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

66. Суд апеляційної інстанції визнає, що суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права при вирішенні даної справи та вважає, що суд повно встановив обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та надав їм правову оцінку на підставі норм закону, що підлягали застосуванню до даних правовідносин.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а  рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 18 листопада 2019 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий	 	 	Мацький Є.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Залімський І. Г.    Сушко О.О.