УХВАЛА
27 січня 2020 року
Київ
справа №215/3308/18
адміністративне провадження №К/9901/1880/20
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Мартинюк Н.М., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2019 року у справі №215/3308/18 за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Тернівського відділення поліції Головного управління Національної поліції Дніпропетровської області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Держави Україна в особі Тернівського відділення поліції Головного управління Національної поліції Дніпропетровської області, у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність держави Україна в особі Тернівського відділення поліції Головного управління Національної поліції Дніпропетровської області, яка виявилася у порушенні механізму, порядку, шаблону розгляду заяви позивача про злочин від 19 квітня 2018 року, згідно вимог статей 18, 19 Закону України «Про звернення громадян» та статей 9, 29, 33, 45 Закону України «Про інформацію»;

- притягнути до адміністративної відповідальності і зобов`язати державу Україна в особі Тернівського відділення поліції Головного управління Національної поліції Дніпропетровської області протягом 15-ти днів прийняти нормативно - правовий акт, який приведе до вжиття заходів до усунення причин подання заяви про злочин від 19 квітня 2018 року;

- захистити право позивача бути присутнім при розгляді заяви про злочин від 19 квітня 2018 року і право викривати недоліки в роботі держави Україна в особі Тернівського відділення поліції Головного управління Національної поліції Дніпропетровської області для поліпшення роботи установи, для відстоювання прав і законних інтересів шляхом їх визнання окремим пунктом рішення;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка виявилась у не вжитті заходів для усунення причин, що породжують подання заяви про злочин від 19 квітня 2018 року з додержанням принципів, правових та організаційних засад державної служби зазначених у Законі України «Про поліцію».

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2019 року, залишеною без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2019 року, відмовлено у відкритті провадження на підставі пункту 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - «КАС України»). Суди зазначили, що цей спір не є публічно-правовим і підлягає розгляду в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2019 року.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам процесуального закону, Верховний Суд вважає за необхідне залишити її без руху.

Згідно з частиною четвертою статті 330 КАС України до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Проте, матеріали касаційної скарги, що надійшли до суду, не містять документа про сплату судового збору. Натомість, скаржник просить звільнити його від сплати судового збору. Обґрунтовує тим, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру його річного доходу за попередній рік. 

Відповідно до частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Умови, за яких суд може звільнити повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк та перелік суб`єктів, до яких такі умови застосовуються, визначені статтею 8 Закону України "Про судовий збір". 

Так, суд може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк за таких умов: 

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:
а) військовослужбовці;
б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;
в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;
г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;
ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною другою цієї ж статті закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, для звільнення від сплати судового збору заявник касаційної скарги має довести існування таких фінансових труднощів та такий майновий стан, що надає підстави вважати за можливе звільнити таку особу від сплати судового збору.

Клопотання скаржника про звільнення від сплати судового збору мотивоване його скрутним матеріальним становищем, що підтверджується довідкою Тернівського УПСЗН м. Кривий Ріг від 2 січня 2020 року №85 про суму отриманої ним компенсації по догляду за інвалідом І групи за період з січня 2018 року до грудня 2019 року.

Однак, довідка Тернівського Управління праці та соціального захисту населення місті Кривому Розі від 2 січня 2020 року №85 не є документом, із якого можливо встановити всю суму доходу позивача за попередній календарний рік. Зазначеним документом констатується факт нарахування ОСОБА_1 щомісячних компенсаційних виплат.

Отже, до клопотання про звільнення від сплати судового збору скаржником не додано достатніх доказів, відповідно до яких суд може розглянути клопотання про звільнення від сплати судового збору, ураховуючи розмір річного доходу за попередній календарний рік. Такими доказами можуть слугувати: довідка органу Пенсійного фонду України про розмір виплаченої пенсії за попередній календарний рік та довідка органу доходів і зборів про відсутність інших доходів за попередній календарний рік.

За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про звільнення скаржника від сплати судового збору за звернення з касаційною скаргою.

Підпунктом 5 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання до адміністративного суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 1 січня 2020 року (на момент звернення з касаційною скаргою) розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2102 грн.

Отже, ОСОБА_1 за подання касаційної скарги має сплатити 2102 грн.

Реквізити для сплати судового збору:
УК у Печерському районі/Печерський район/22030102;
код отримувача ЄДРПОУ: 38004897;
банк отримувача - Казначейство України (ЕАП)
номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) - UA288999980313151207000026007;
код класифікації доходів бюджету: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)";
призначення платежу: "*;101; _____ (код ЄДРПОУ/реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України в установлених законом випадках); судовий збір, за позовом _____ (ПІБ/назва), Верховний Суд (Касаційний адміністративний суд)".

Крім того, з матеріалів касаційної скарги слідує, що оскаржуваною постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2019 року залишено без змін ухвалу суду першої інстанції.

Проте, позивач ставить питання про скасування лише судового рішення суду апеляційної інстанції, і нічого не вказує про судове рішення першої інстанції.

Відтак, йому необхідно уточнити вимоги до суду касаційної інстанції, виходячи з його повноважень, встановлених статтею 349 КАС України.

Отже, касаційна скарга не відповідає вимогам статті 330 КАС України, тому її слід залишити без руху зі встановленням особі, яка її подала, строку для усунення недоліків, а саме надання: 1)документа про сплату судового збору або доказів на підтвердження підстав звільнення від сплати судового збору, 2) уточнення вимог касаційної скарги, що стосується судового рішення першої інстанції і надання копій уточненої касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи.

Керуючись статтями 248, 330, 332 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити. 

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2019 року у справі №215/3308/18 за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Тернівського відділення поліції Головного управління Національної поліції Дніпропетровської області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії залишити без руху.

Надати особі, яка подала касаційну скаргу, строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити, що в разі невиконання вимог цієї ухвали у встановлений судом строк касаційна скарга буде повернута особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не може бути оскаржена. 

…………………………….
Н.М. Мартинюк,
Суддя Верховного Суду