П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/2865/19 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Гнап Д.Д.  
Суддя-доповідач -  Смілянець Е. С.   
24 лютого 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Смілянця Е. С. 
суддів:  Капустинського М.М.  Охрімчук І.Г. , 

розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2019 року  (повне рішення складене 22.10.2019) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
у вересні 2019 року позивачка, ОСОБА_1 , звернулася в Хмельницький окружний адміністративний суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (відповідача), про:
- визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у призначені ОСОБА_1 пенсії по втраті годувальника виходячи із заробітної плати, одержаної ОСОБА_2 за роботу в зоні відчуження з 01.11.1987 по 22.11.1987 у сумі 890,24 грн, згідно довідки за №78 від 24 липня 2017;
- зобов`язання відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію по втраті годувальника, виходячи із заробітної плати, одержаної ОСОБА_2 за роботу в зоні відчуження з 01.11.1987 по 22.11.1987 у сумі 890,24 грн, згідно довідки за №78 від 24 липня 2017 з дня звернення.
Хмельницький окружний адміністративний суд рішенням від 22.10.2019 позов задовольнив. Судове рішення мотивоване тим, що у відповідача відсутні підстави для відмови ОСОБА_1 в переведенні на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, викладеної в рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №968200852142 від 14.06.2019 та оскільки, позивач повторно звертається до суду за захистом своїх прав,  необхідно зобов`язати відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію по втраті годувальника, виходячи із заробітної плати, одержаної ОСОБА_2 за роботу в зоні відчуження з 01.11.1987 по 22.11.1987 у сумі 890,24 грн., згідно довідки за №78 від 24 липня 2017 з 16.05.2018.
Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.
Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що у позивачки відсутні підстави для обчислення розміру пенсії по втраті годувальника з урахуванням довідки про заробітну плату №78 від 24.04.2017 року за період роботи з 01.11.1987 року 22.11.1987, в які зазначено премію в сумі 400 крб., оскільки зазначена премія не нараховувалась та не виплачувалась, а також видана не на підставі первинних документів.
Позивачка не скористалася правом подання відзиву на апеляційну скаргу відповідно до ст. 304 КАС України.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Виходячи з приписів ст. 311 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 з 28.09.2004 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, отримує пенсію за віком в розмірі 2302,67 грн.
З 24.05.1970 ОСОБА_1 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 Чоловік позивачки - ОСОБА_2 , отримував пенсію відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
21.08.2018 позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії по втраті годувальника виходячи із заробітної плати, одержаної ОСОБА_2 , за роботу в зоні відчуження з 01.11.1987 по 22.11.1987 в сумі 890,24 грн. згідно довідки за № 78 від 24.07.2017.
Згідно інформації викладеної в листі № 2024/Б-8 від 04.09.2019 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області відмовило позивачці в переході на пенсію по втраті годувальника, оскільки не можливо встановити період перебування ОСОБА_2 в зоні відчуження. Повідомлено про те, що перерахунок пенсії ОСОБА_2 було проведено, виходячи із заробітної плати, одержаної за період роботи в зоні відчуження з 01.11.1987 - 22.11.1987, починаючи з 23.02.2015, на виконання постанови Хмельницького міськрайонного суду від 26.03.2015 по справі № 686/5128/15-а, яка набрала законної сили 17.06.2015. Дана постанова не може братися до уваги при обчисленні розміру пенсії у зв`язку з втратою годувальника для ОСОБА_1 .
Позивачка не погодилась з такою позицією відповідача та звернулась до суду за захистом своїх прав.
На виконання рішення суду по адміністративній справі №560/4224/18 Головним управлінням пенсійного фонду України в Хмельницькій області, повторно розглянуто заяву позивача про призначення пенсії по втраті годувальника. За результатами такого розгляду позивачу відмовлено у переведенні з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника, оскільки відсутні підстави для врахування довідки №78 від 24.07.2017, в якій додатково зазначено премію в сумі 400 крб., яка не нараховувалась та не виплачувалась ОСОБА_2 .
Позивачка вважаючи повторну відмову відповідача протиправною, звернулася в суд з позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
Згідно частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Крім того, стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Так, згідно з частиною 1 статті 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV (далі - Закон України №1058-ІV) відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України №1058-ІV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
Загальні умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника визначені статтею 36 Закону України №1058-ІV. Зокрема, частиною 1 вказаної статті визначено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.
Непрацездатними членами сім`ї вважаються: чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону (п. 1 ч. 2 ст. 36 Закону України №1058-ІV).
До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування (ч. 3 ст. 36 Закону України №1058-ІV).
Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.
Згідно частини 1 статті 38 Закону України №1058-ІV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім`ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно із частиною другою статті 36 цього Закону, а членам сім`ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, - довічно.
Як вірно зазначено судом першої інстанції, ОСОБА_1 з 24.05.1970 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , досягла пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а тому є непрацездатним членом сім`ї померлого годувальника ОСОБА_2 , який був учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується посвідченням особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорії І) серії НОМЕР_2 .
Приписами ст. 13 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-XII (далі - Закон України № 796-XII) визначено, що держава бере на себе відповідальність за завдану шкоду громадянам та зобов`язується відшкодувати її, з поміж іншого, за втрату годувальника, якщо його смерть пов`язана з Чорнобильською катастрофою.
Пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. Дружинам (чоловікам), які втратили годувальника із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від причинного зв`язку смерті з Чорнобильською катастрофою (ч. 1 ст. 54 Закону України № 796-XII).
Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань (ч.3 ст. 54 Закону України № 796-XII).
Відповідно до частини 4 статті 57 Закону України № 796-XII порядок обчислення середньомісячного заробітку для призначення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, призначеної відповідно до статті 54 цього Закону, визначається Кабінетом Міністрів України.
Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та членам їх сімей у зв`язку з втратою годувальника затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Порядок №1210).
Відповідно до пункту 1 Порядку №1210 пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.
В усіх випадках премія, передбачена підпунктом 3 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР, Укрпрофради від 10 червня 1986 р. № 207-7 (не більш як 400 карбованців на місяць), що була визначена умовами оплати праці для осіб, які безпосередньо брали участь у роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи і запобіганням забрудненню навколишнього природного середовища, після проведеного розрахунку додається до суми обчисленого заробітку (п. 6 Порядку №1210).
Згідно з частиною 4 пункту 11 Порядку мінімальний розмір пенсії для непрацездатних членів сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні встановлюється в розмірі 50 відсотків пенсії по інвалідності померлого годувальника на одного непрацездатного члена сім`ї.
Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами) (ч. 4 ст. 15 Закону України № 796-XII ).
Слід також зазначити, що постановою правління Пенсійного фонду України "Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №22-1 від 25.11.2005, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №566/11846, затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Порядок №22-1).
Відповідно до п. 2.8. Порядку №22-1 поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.
Довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією (п. 2.10 Порядку № 22-1 ).
Форму довідки про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках затверджено наказом Міністерства соціального захисту населення України від 12.10.2012 №644 "Про затвердження форми Довідки про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.10.2012 за №1808/22120.
Як вірно зазначено судом першої інстанції, оскільки видача довідок про заробітну плату за період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС здійснюється підприємствами, установами та організаціями, позивач, звертаючись до відповідача із заявою про перерахунок пенсії надала довідку про заробітну плату в зоні відчуження в 1986-1990 роках ОСОБА_2 №78, видану Хмельницьким АТП 24.07.2017. Зазначена довідка за формою та змістом відповідає вимогам наказу Міністерства соціального захисту населення України від 12.10.2012 №644. При цьому примітка, як складова довідки у формі довідки відсутня.
Крім того, Сьомий апеляційний адміністративний суд в постанові від 06 травня 2019 року по справі № 560/4224/18 (дата набрання законної сили: 06.05.2019) зазначив, що ОСОБА_1 має право на отримання пенсії по втраті годувальника на підставі Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". До того ж, пенсія померлому ОСОБА_2 вже була призначена та виплачувалася на підставі документів, наявних в матеріалах його пенсійної справи та на підставі постанови Хмельницького міськрайонного суду від 26.03.2015. Тому, відсутні підстави для витребування у позивача додаткових документів для переведення її на пенсію померлого чоловіка, розмір якої вже призначався раніше.
Отже, доводи скаржника, що у позивачки відсутні підстави для обчислення розміру пенсії по втраті годувальника з урахуванням довідки про заробітну плату №78 від 24.04.2017 року за період роботи з 01.11.1987 року 22.11.1987, в які зазначено премію в сумі 400 крб., оскільки зазначена премія не нараховувалась та не виплачувалась, а також видана не на підставі первинних документів, колегія суддів вважає необґрунтованими.
Також, суд першої інстанції правомірно не взяв до уваги пояснення відповідача щодо недоцільності переведення позивача на пенсію по втраті годувальника, оскільки умовний розрахунок пенсії здійснено відповідачем на підставі довідки про заробітну плату Хмельницького АТП без дати та номера, в сумі 491 крб. Таким чином, відсутні підстави для відмови ОСОБА_1 в переведенні на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, викладеної в рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №968200852142 від 14.06.2019.
Зважаючи на вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вимоги про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у призначені ОСОБА_1 пенсії по втраті годувальника виходячи із заробітної плати, одержаної ОСОБА_2 за роботу в зоні відчуження з 01.11.1987 по 22.11.1987 у сумі 890,24 грн., згідно довідки за №78 від 24 липня 2018, є обґрунтованими та підлягали задоволенню.
Також, судом першої інстанції надану належну правову оцінку щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію по втраті годувальника, виходячи із заробітної плати, одержаної ОСОБА_2 за роботу в зоні відчуження з 01.11.1987 по 22.11.1987 у сумі 890,24 грн, згідно довідки за №78 від 24 липня 2017 з дня звернення, оскільки спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Колегія суддів зазначає, що під час перегляду рішення суду першої інстанції порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог скаржника та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.
Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку  про задоволення позовних вимог. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а  рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2019 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий	 	 	Смілянець Е. С.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Капустинський М.М.    Охрімчук І.Г.