П О С Т А Н О В А 

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
15 січня 2020 року
м. Київ
Справа № 821/412/17
Провадження № 11-689апп19
Велика Палата Верховного Суду у складі:
судді-доповідача Прокопенка О. Б., 
суддів Антонюк Н. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Власова Ю. Л., Гудими Д. А., Єленіної Ж. М., Кібенко О. Р., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Пророка В. В., Рогач Л. І., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.,
розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора прав на нерухоме майно та їх обтяжень відділу державної реєстрації Новозбур`ївської сільської ради Голопристанського району Херсонської області Крамаренко Тетяни Анатоліївни (далі - державний реєстратор), третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Басматі» (далі - ТОВ «СП «Басматі»), про визнання протиправними та скасування рішень 
за касаційною скаргою ТОВ «СП «Басматі»на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 6 квітня 2017 року (суддя Кузьменко Н. А.) та ухвалу Одеськогоапеляційного адміністративного суду від 6 червня 2017 року(судді              Коваль М. П., Домусчі С. Д., Кравець О. О.),
УСТАНОВИЛА:
У березні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила:
- визнати протиправним і скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 3 жовтня 2016 року, індексний номер 31683645, номер запису про інше речове право 16703488, на підставі якого здійснена державна реєстрація права оренди земельної ділянки площею 0,93 га, кадастровий номер 6522380500:05:137:0004, за договором оренди земельної ділянки від 22 вересня            2016 року між ОСОБА_1 і ТОВ «СП «Басматі», та скасувати державну реєстрацію права оренди вказаної земельної ділянки;
- визнати протиправним і скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 3 жовтня 2016 року, індексний номер 31683417, номер запису про інше речове право 16703200, на підставі якого здійснена державна реєстрація права оренди земельної ділянки площею 0,86 га, кадастровий номер 6522380500:05:136:0002, за договором оренди земельної ділянки від 22 вересня            2016 року між ОСОБА_1 і ТОВ «СП «Басматі», та скасувати державну реєстрацію права оренди вказаної земельної ділянки;
- визнати протиправним і скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 3 жовтня 2016 року, індексний номер 31684282, номер запису про інше речове право 16704076, на підставі якого здійснена державна реєстрація права оренди земельної ділянки площею 0,69 га, кадастровий номер 6522380500:05:136:0001, за договором оренди земельної ділянки від 22 вересня             2016 року між ОСОБА_1 і ТОВ «СП «Басматі», та скасувати державну реєстрацію права оренди зазначеної земельної ділянки;
- визнати протиправним і скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 3 жовтня 2016 року, індексний номер 31684813, номер запису про інше речове право 16704679, на підставі якого здійснена державна реєстрація права оренди земельної ділянки площею 0,9247 га, кадастровий номер 6522380500:05:137:0006, за договором оренди земельної ділянки від 22 вересня           2016 року між ОСОБА_1 і ТОВ «СП «Басматі», та скасувати державну реєстрацію права оренди зазначеної земельної ділянки;
- визнати протиправним і скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 3 жовтня 2016 року, індексний номер 31684584, номер запису про інше речове право 16704394, на підставі якого здійснена державна реєстрація права оренди земельної ділянки площею 1,43 га, кадастровий номер 6522380500:05:137:0005, за договором оренди земельної ділянки від 22 вересня            2016 року між ОСОБА_1 та ТОВ «СП «Басматі», та скасувати державну реєстрацію права оренди зазначеної земельної ділянки.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначила, що є власником згаданих вище земельних ділянок загальною площею 4,83 га на підставі державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЯИ № 281787, 281790, 281786, 281788 та  281789. 1 вересня 2011 року ці земельні ділянки були передані в оренду ТОВ «СП «Басматі» строком на 5 років (до 15 березня 2017 року). Через несплату орендної плати у вересні 2016 року позивач підписав із зазначеним товариством новий договір без дати, після чого було сплачено орендну плату. Пізніше ОСОБА_1 дізналась про подання 29 вересня 2016 року підписаного нею договору оренди на реєстрацію та про проведення державної реєстрації іншого речового права на підставі договору оренди землі від 22 вересня 2016 року на згадані вище земельні ділянки. Таким чином, на одні і ті ж земельні ділянки зареєстровано два договори оренди, тому ОСОБА_1 просила скасувати державну реєстрацію права оренди земельних ділянок за договором від 22 вересня 2016 року.
Херсонський окружний адміністративний суд постановою від 6 квітня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від                     6 червня 2017 року, позов задовольнив частково. Визнав протиправними та скасував рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від                  3 жовтня 2016 року з індексними номерами 31683645, 31683417, 31684282, 31684813, 31684584. У задоволенні решти позовних вимог відмовив.
У ході розгляду справи суди встановили таке.
ОСОБА_1 згідно з державними актами на право власності на земельні ділянки серії ЯИ 281787, 281790, 281786, 281788 та 281789 є власником земельних ділянок площею 0,92 га, 0,93 га, 1,43 га, 0,69 га та 0,86 га відповідно (всього 4,83 га), які розташовані за межами Бехтерської сільської ради Голопристанського району Херсонської області з цільовим призначенням «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва».
1 вересня 2011 року ОСОБА_1 і ТОВ «СП «Басматі» уклали договір оренди земельної ділянки, предметом якого є згадані вище земельні ділянки, строком на                5 років починаючи з дати реєстрації цього договору, але не раніше закінчення сільськогосподарського року та закінчення збору врожаю на орендованій земельній ділянці. Після закінчення строку договору орендар (ТОВ «СП «Басматі») має переважне право на поновлення його на новий строк, у цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (пункт 7 договору оренди). Зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін (пункт 31 договору оренди).
Цей договір оренди зареєстровано у Відділі Держкомзему у Голопристанському районі Херсонської області 15 березня 2012 року за № 652230004000565-569. Таким чином, строк дії договору оренди від 1 вересня 2011 року спливав 14 березня                 2017 року.
Поряд з цим 22 вересня 2016 року ОСОБА_1 і ТОВ «СП «Басматі» уклали договори оренди цих самих земельних ділянок. Строк дії договорів - 10 років починаючи з дати реєстрації договорів, але не раніше закінчення сільськогосподарського року та закінчення збору врожаю на орендованій земельній ділянці. Доказів реєстрації договорів оренди від 22 вересня 2016 року сторони суду не надали.
Відділ Головного управління Держгеокадастру у Голопристанському районі  Херсонської області листом від2 березня 2017 року № 346/2-17 повідомив представника позивача про те, що відсутня інформація про припинення договорів оренди на земельні ділянки, які належать ОСОБА_1 , з кадастровими       номерами 6522380500:05:137:0004, 6522380500:05:137:0005, 6522380500:05:137:0006, 6522380500:05:136:0001, 6522380500:05:136:0002.
Таким чином, договір оренди від 1 вересня 2011 року не було припинено на момент укладення договорів оренди від 22 вересня 2016 року.
У подальшому, 29 вересня 2016 року ОСОБА_2 від імені ТОВ «СП «Басматі» звернувся до державного реєстратора із заявами про державну реєстрацію прав та їх обтяжень стосовно реєстрації права оренди на земельні ділянки з кадастровими номерами 6522380500:05:137:0004, 6522380500:05:137:0005, 6522380500:05:137:0006, 6522380500:05:136:0001, 6522380500:05:136:0002. 
Державний реєстратор на підставі заявОСОБА_2  та доданих до них документів прийняв спірні рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень і зареєстрував право оренди земельних ділянок строком на 10 років.
ОСОБА_1 , вважаючи, що цими рішеннями державного реєстратора порушено її права та законні інтереси, звернулася до суду з адміністративним позовом про їх скасування, у якому також просиласкасувати державну реєстрацію права оренди належних їй земельних ділянок.
Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, дійшов висновку, що державний реєстратор ухвалив оскаржувані рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (договорів оренди) протиправно, всупереч існуючій невідповідності заявлених прав та поданих документів, а також ігноруючи суперечності, що існують між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами.
Не погодившись із такими судовими рішеннями, ТОВ «СП «Басматі» подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. 
На обґрунтування касаційної скарги ТОВ «СП «Басматі» посилається на те, що в цій справі є спір щодо виконання ним умов договору оренди. Реєстраційні дії відповідача, рішення та записи про реєстрацію є похідними від реалізації цивільно-правового договору оренди земельних ділянок, що не належить до адміністративної юрисдикції. У зв`язку з наведеним ТОВ «СП «Басматі» вважає, що спірні правовідносини у справі пов`язані з невиконанням, на думку позивача, умов цивільно-правової угоди, тому вони не є публічно-правовими, а випливають з договірних відносин і мають вирішуватися судами за правилами Цивільного процесуального кодексу України.
У запереченні на касаційну скаргу представник позивача ОСОБА_1 -  Лігінович Н. С. просить касаційну скаргу ТОВ «СП «Басматі»залишити без задоволення, а судові рішення - без змін. Представник позивача стверджує, що у цій справі відсутній спір про право, а дослідженню підлягають виключно владні, управлінські рішення та дії державного реєстратора, який у межах спірних правовідносин діє як суб`єкт владних повноважень.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши в установлених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС)межах наведені в касаційній скарзі та запереченні на неї доводи, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.
Вирішуючи питання щодо визначення юрисдикції, в межах якої має розглядатись ця справа, Велика Палата Верховного Суду виходить із таких міркувань.
Вимогами у цій справі є визнання протиправними і скасування рішень державного реєстратора про реєстрацію права оренди земельних ділянок, що пов`язане з порушенням права позивача на ці земельні ділянки.
Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.
Відповідно до статті 2 КАС (уредакції, чинній на час подання позову та ухвалення оскаржуваних судових рішень) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 1 частини першої статті 3 КАС у зазначеній редакції).
Згідно з правилами визначення юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ за статтею 17 КАС у відповідній редакції юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень.
У пункті 7 частини першої статті 3 КАС в наведеній вище редакції визначено, що суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Водночас помилковим є застосування статті 17 КАС та поширення юрисдикції адміністративних судів на усі спори, стороною яких є суб`єкт владних повноважень, оскільки при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і господарських справ недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб`єктного складу спірних правовідносин. Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин. 
Публічно-правовим вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.
Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір. 
До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 914/2006/17.
Спір, що розглядається, не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки відповідач, приймаючи оскаржуване рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно (право оренди на земельні ділянки), не мав публічно-правових відносин саме з позивачем, адже реєстраційні дії та рішення прийняті за заявою             ТОВ «СП «Басматі». 
Натомість приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу. 
Визнання протиправним і скасування рішення щодо державної реєстрації права оренди на земельні ділянки за ТОВ «СП «Басматі» є захистом прав позивача на земельні ділянки від їх порушення третьою особою, за якою фактично повторно зареєстровано право щодо того ж самого нерухомого майна, оскільки попередній договір оренди щодо цього майна не було припинено. 
Ухвалюючи рішення, суди першої та апеляційної інстанцій не врахували того, що спір у справі, що розглядається, стосується права оренди ТОВ «СП «Басматі» земельних ділянок, тобто цивільного права, а отже, суди дійшли помилкового висновку про те, що спір належить розглядати в порядку адміністративного судочинства. 
З урахуванням наведеного Велика Палата Верховного Суду вважає, що спір про скасування рішення щодо державної реєстрації права оренди земельних ділянок має розглядатися як спір, що пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на земельні ділянки третьою особою. Належним відповідачем у такій справі є особа, право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Участь державного реєстратора як співвідповідача (якщо позивач вважає його винним у порушенні прав) у спорі не змінює його цивільно-правового характеру. 
Також Велика Палата Верховного Суду вважає, що оскільки позивач не був заявником стосовно оскаржуваних реєстраційних дій, тобто останні були вчинені за заявою іншої особи, такий спір є спором про цивільне право незалежно від того, чи здійснено державну реєстрацію прав на нерухоме майно з дотриманням державним реєстратором вимог законодавства та чи заявляються окрім вимог про скасування оспорюваного рішення також вимоги про визнання недійсними правочинів, на підставі яких прийнято оспорюване рішення.
Отже, спір у цій справі не є публічно-правовим. Оскарження рішення про державну реєстрацію права оренди земельних ділянок безпосередньо пов`язане із захистом позивачем свого цивільного права у спорі щодо земельної ділянки з особою, яка не заперечує законності дій державного реєстратора з реєстрації за нею права оренди цих земельних ділянок. Такий спір має приватноправовий характер. З огляду на суб`єктний склад сторін спору він має вирішуватися за правилами цивільного чи господарського судочинства. 
Зазначена вище правова позиція відповідає висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному, зокрема, у постановах від 4 вересня та 28 листопада 2018 року (№ 823/2042/16, 823/1508/16 відповідно), за якими спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно чи обтяження такого права за іншою особою у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є цивільно-правовим. А тому вирішення таких спорів здійснюється за правилами цивільного або господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін.
Відповідно до статті 354 КАС суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, установлених відповідно статтями 238, 240 КАС. Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, визначених статтею 19 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів касаційної скарги. 
Пунктом 5 частини першої статті 349 цього Кодексу передбачено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 238 КАС суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Отже, постанова Херсонського окружного адміністративного суду від 6 квітня                 2017 року та ухвала Одеського апеляційного адміністративного суду від 6 червня 2017 рокупідлягають скасуванню із закриттям провадження у справі.
Відповідно до частини шостої статті 139 КАС якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат. 
Оскільки Велика Палата Верховного Суду не змінює судові рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 7 Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір» в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.
Керуючись статтями 243, 349, 354, 356, 359 КАС, Велика Палата Верховного Суду
 
ПОСТАНОВИЛА:
1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Басматі» задовольнити частково. 
2. Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 6 квітня                 2017 року та ухвалу Одеськогоапеляційного адміністративного суду від 6 червня 2017 рокускасувати.
3. Провадження у справі за позовом  ОСОБА_1 до державного реєстратора прав на нерухоме майно та їх обтяжень відділу державної реєстрації Новозбур`ївської сільської ради Голопристанського району Херсонської області Крамаренко Тетяни Анатоліївни, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Басматі», про визнання протиправними та скасування рішень - закрити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач | | О. Б. Прокопенко
Судді: | Н. О. Антонюк | Л. М. Лобойко
| С. В. Бакуліна | Н. П. Лященко
| В. В. Британчук | В. В. Пророк
| Ю. Л. Власов | Л. І. Рогач
| Д. А. Гудима | О. М. Ситнік
| Ж. М. Єленіна | О. С. Ткачук
| О. Р. Кібенко | В. Ю. Уркевич
| В. С. Князєв | О. Г. Яновська