ПОСТАНОВА
Іменем України

20 грудня 2019 року 
Київ
справа №802/1425/14-а
адміністративне провадження №К/9901/4085/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
Судді-доповідача - Васильєвої І.А.,
суддів - Пасічник С.С., Юрченко В.П.,
розглянувши в порядку письмового провадження
касаційну скаргу Немирівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міністерства доходів і зборів у Вінницькій області
на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 06 червня 2014 року (Суддя: Альчук М.П.),
та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2014 року (Судді: Курко О.П., Білоус О.В., Совгира Д.І.),
у справі № 802/1425/14-а
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮПІТ" 
до Немирівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Вінницькій області 
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
В С Т А Н О В И В:
У травні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮПІТ" (далі - позивач, ТОВ «ЮПІТ») звернулось до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Немирівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міністерства доходів і зборів у Вінницькій області (далі - відповідач, Немирівська ОДПІ) з вимогами про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень.
Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 06 червня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2014 року, позов задоволений.
Не погоджуючись із прийнятими рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просив скасувати судові рішення і прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. 

Обґрунтовуючи касаційну скаргу відповідач зазначив, що документальна позапланова невиїзна перевірка позивача за період з 01.01.2008 року по 31.12.2009 року проводилась згідно пп.78.1.11 п.78.1 статті 78 ПК України на виконання постанови старшого слідчого відділу прокуратури Херсонської області Лафірука А.А. в рамках розслідування кримінальної справи № 500052-10 за фактом фіктивного підприємництва, а також вчинення службового підроблення. З огляду на викладене відповідач листом від 12.03.2011 року № 804/10/23-145 надіслав матеріали перевірки старшому слідчому, з проханням, після прийняття рішення суду по кримінальній справі та вступу його в законну силу, направити належним чином завірену копію рішення суду на адресу відповідача для прийняття податкових повідомлень-рішень на підставі п. 86.9 статті 86 ПК України.

Листами від 13.08.2013 року № 04/5-256 вих. 13 Прокурату Херсонської області від 10.02.2014 року № 3655/14/306 Комсомольського районного суду м. Херсона повідомлено Немирівську ОДПІ ГУ Міндоходів у Вінницькій області, що кримінальна справа № 500052-10 розглянута, у справі стосовно посадових осіб підприємств-постачальників ТОВ «ЮПІТ» постановлено обвинувальний вирок від 06.12.2011 року (справа № 1-462/11). 

Отже, з врахуванням вимог п. 86.9 статті 86, а також п. 58.4 статті 58 ПК України в розумінні проведеної на підставі пп.78.1.11 п.78.1 статті 78 ПК України перевірки податкові повідомлення-рішення прийняті відповідачем в строк.

Крім цього посилався на те, що відповідно до постанови старшого слідчого відділу прокуратури Херсонської області Лафірука А.А. (справа № 500052-10), а також висновку судово-почеркознавчої експертизи від 14.01.2011 року встановлено, що: контрагент позивача ОСОБА_1 надав покази, що не має відношення до підприємницької діяльності та не є приватним підприємцем, ніяких документів з ТОВ «Юпіт» щодо фінансових взаємовідносин не підписував, з посадовими особами не знайомий, та про підприємство не чув. Свідоцтво платника ПДВ анульовано 25.05.2009 року; директор та засновник іншого контрагента позивача ПП РСС «Агролюкс» - ОСОБА_2 надав покази, що декларації по ПДВ та ПП ним не складались, звітність до ДПІ подавалась бухгалтером, а стосовно проведення фінансово-господарської діяльності та розрахунків з позивачем він пояснити не може, та не пам`ятає; показами засновника третього контрагента позивача - ПП «Гідеон-Агро» встановлено, що він зареєстрував підприємство за винагороду 1000 грн, без мети проведення господарської операції, відношення до печатки підприємства не має, правовідносини з ТОВ «ЮПІТ» не проводив.

Проте суди першої та апеляційної інстанції не розглянули дану справу по суті встановлених порушень та не надали їм оцінки, що є підставою для скасування судових рішень та прийняття нового про відмову в задоволенні позову.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.01.2018 року касаційну скаргу разом з матеріалами справи було передано судді-доповідачу Васильєвій І.А. та визначено склад колегії суддів, до якої також входять судді: Пасічник С.С. та Юрченко В.П.

Позивач надіслав на адресу суду письмові заперечення проти доводів касаційної скарги, та вважав оскаржувані судові рішення законними, обґрунтованими та прийнятими у відповідності до норм законодавства, у зв`язку з чим просив касаційну скаргу податкового органу залишити без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишити без змін. 

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що в період з 22.02.2011 року по 02.03.2011 року згідно пп.78.1.11 п.78.1 статті 78, п. 79.2 статті 79 ПК України (на виконання постанови старшого слідчого відділу прокуратури Херсонської області Лафірука А.А. в рамках розслідування кримінальної справи № 500052-10 за фактом фіктивного підприємництва, а також вчинення службового підроблення) відповідачем проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «ЮПІТ» (ЄДРПОУ 34508572) з питань правильності обчислення та своєчасності сплати до державного бюджету податку на прибуток та податку на додану вартість при проведенні взаєморозрахунків із ПП ОСОБА_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), ПП "Гідеон-Агро" (ЄДРПОУ 36580619), ПП "РСС Агролюкс" (ЄДРПОУ 36419872) за період з 01.01.2008 року по 31.12.2009 року.

За результатами перевірки відповідачем 11.03.2011 року складений акт перевірки № 94/23/34508572 з висновками про порушення позивачем п. 1.32 ст. 1, п. 5.1, п.п. 5.2.1 п. 5.2, п.п. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» , п. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», пп. 7.4.4 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість».

04.03.2014 року відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення форми "Р":

- № 0000522200, яким позивачу визначено податок на прибуток підприємств в сумі 2 195 311,50 грн., в тому числі 1 423 541 грн. основного платежу та 771 770,50 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями;

- № 0000512200, яким позивачу визначено податок на додану вартість із виготовлених в Україні товарів (робіт, послуг) в сумі 1 708 251 грн., в тому числі 1 138 834 грн. основного платежу та 569 417 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

ТОВ "Юпіт" в порядку адміністративного оскарження звернулося до податкового органу щодо скасування висновків акту перевірки від 11.03.2011 року № 94/23/34508572, та вищенаведених податкових повідомлень-рішень.

Рішенням про результати розгляду первинної скарги від 02.04.2014 року за № 5418/10/02-32-10-02-11 відповідач частково скасував податкове повідомлення-рішення від 04.03.2014 року: № 0000522200 в частині збільшення ПДВ на суму 1  708  251 грн, та № 0000512200 в частині збільшення ПП на 2  195  311,5 грн, в іншій частині податкові повідомлення-рішення залишив без змін.

З огляду на викладене 14.04.2014 року відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення форми "Р": 

-№ 0000772200, яким позивачу визначено до сплати податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в сумі 1 423 542,50 грн., в тому числі 1 138 834,50 грн. основного платежу та 284 708,50 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями;

-№ 0000792200, яким позивачу визначено до сплати податок на прибуток приватних підприємств в сумі 1 779 426 грн., в тому числі 1 423 541 грн. основного платежу та 355 885 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Задовольняючи позов суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції посилались на те, що відповідачем при прийнятті оскаржуваних повідомлень-рішень порушений встановлений п. 102.1 ст. 102 ПК України 1095-денний строк для самостійного визначення суми грошових зобов`язань, з наступного дня після подання податкової декларації (з 09.02.2010 року), оскільки граничним строком визначення відповідачем суми грошових зобов`язань є 09.02.2013 року, а податкові повідомлення-рішення прийняті тільки в березні 2014 року. 
Крім того, листом від 04.05.2011 року за № 9800/10/3104 позивача повідомлено, що 29.04.2011 року УПМ ДПА у Вінницькій області відносно посадових осіб ТОВ "Юпіт" директора Якименка П.В. та головного бухгалтера Якименко Т.М. винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи за відсутністю в їх діях складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України. При цьому суди зазначали, що наявність кримінальних справ, або судових рішень щодо посадових осіб контрагентів позивача не можуть ставити в залежність позивача щодо здійснення ним господарської діяльності в межах правового поля.
Колегія суддів касаційної інстанції погоджується з такими висновками судів першої та апеляційної інстанції з огляду на наступне.

Як вказувалось судом вище, перевірка проводилась на підставі пп.78.1.11 п.78.1 статті 78 Податкового кодексу України.

Так, згідно з підпунктом 78.1.11 пункту 78.1 ст. 78 ПК (чинній на момент проведення перевірки) документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин: отримано постанову суду (ухвалу суду) про призначення перевірки або постанову органу дізнання, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону у кримінальних справах, що перебувають у їх провадженні.
У відповідності до п. 86.9 ст. 86 ПК України, в чинній на момент проведення перевірки позивача, у разі якщо грошове зобов`язання розраховується контролюючим органом за результатами перевірки, проведеної з обставин, визначених підпунктом 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, щодо кримінального провадження, у якому розслідується кримінальне правопорушення стосовно посадової особи (посадових осіб) платника податків (юридичної особи) або фізичної особи - підприємця, що перевіряється, предметом якого є податки та/або збори, податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки приймається таким контролюючим органом протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання цим контролюючим органом відповідного судового рішення (обвинувальний вирок, ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами), що набрало законної сили.
Згідно п. 102.1 ст. 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.
Згідно з пп.пп. 102.2.1, 102.2.2 п. 102.2 ст. 102 ПК України, в чинній на час прийняття оскаржених рішень редакції, визначено, що грошове зобов`язання може бути нараховане або провадження у справі про стягнення такого податку може бути розпочате без дотримання строку давності, визначеного в абзаці першому пункту 102.1 цієї статті, якщо: податкову декларацію за період, протягом якого виникло податкове зобов`язання, не було подано; посадову особу платника податків (фізичну особу - платника податків) засуджено за ухилення від сплати зазначеного грошового зобов`язання або у кримінальному провадженні винесено рішення про його закриття з нереабілітуючих підстав, яке набрало законної сили.
Таким чином, законодавець надає право податковому органу нараховувати зобов`язання без дотримання строку давності у випадку засудження посадової особи платника податків за ухилення від сплати зазначеного грошового зобов`язання або закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав. При цьому положення частини другої речення «або у кримінальному провадженні винесено рішення про його закриття з нереабілітуючих підстав» слід пов`язувати з кримінальним провадженням щодо ухилення від сплати грошового зобов`язання, а не будь-якого іншого кримінального провадження.
Водночас, судом встановлено, що листом від 04.05.2011 року за № 9800/10/3104 позивача повідомлено, що 29.04.2011 року УПМ ДПА у Вінницькій області відносно посадових осіб ТОВ "Юпіт" директора Якименка П.В. та головного бухгалтера Якименко Т.М. винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи за відсутністю в їх діях складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.
До того ж суд не приймає посилання представника відповідача на наявність вироку суду щодо контрагентів позивача, як на підставу для самостійного нарахування податкових зобов`язань податковим органом поза граничним строком, оскільки, вирок Комсомольського районного суду м. Херсона стосуються службових осіб контрагентів позивача, а не ТОВ  «Юпіт», що в свою чергу не є виключенням із норми пп. 102.2.1, 102.2.2 п. 102.2 ст. 102 ПК України для визначення грошового зобов`язання.
Враховуючи викладене, вимоги пп. 102.2.2 п. 102.2 ст. 102 ПК України в частині недотримання строків давності до спірних правовідносин не застосовуються за відсутністю підстав.
Зі змісту акту перевірки від 11.03.2011 року слідує, що остання податкова декларація періоду, що перевірявся податковим органом, ТОВ "Юпіт" подана 09.02.2010 року, відтак, з урахуванням положень вказаних статей Податкового кодексу України, граничний строк визначення відповідачем суми грошових зобов`язань припадає на 09.02.2013 року.
Таким чином, суд касаційної інстанції погоджується з рішеннями судів попередніх інстанцій про відсутність у податкового органу правових підстав для самостійного визначення суми грошових зобов`язань позивача після закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, та як наслідок погоджується з рішеннями про визнання протиправними та скасування наведених податкових повідомлень-рішень.
Доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи і не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваного рішення, судом апеляційної інстанції було порушено норми матеріального права.

Згідно частини 1 статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що судом апеляційної інстанцій  виконано  всі  вимоги  процесуального  законодавства, всебічно  перевірено  обставини  справи,  вирішено  справу  у  відповідності  до  норм  матеріального  права, постановлено  обґрунтоване  рішення,  в  якому  повно  відображені  обставини,  що  мають  значення  для  справи. Порушень норм матеріального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішення суду апеляційної інстанції не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243, 246, 250, 341, 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Немирівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міністерства доходів і зборів у Вінницькій області залишити без задоволення.

Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 06 червня 2014 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2014 року залишити без змін. 

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя | | І.А. Васильєва
Судді: | | С.С. Пасічник
| | В.П. Юрченко