05.02.20
22-ц/812/359/20
Єдиний номер справи 488/3197/18 
Провадження 22-ц812/359/20                         Головуючий по 1 інстанції Лазарева Г.М. 
                                Головуючий і доповідач по 2 інстанції Колосовський С.Ю.

П О С Т А Н О В А 
І м е н е м У к р а ї н и

05 лютого 2020р.                                                 м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі: 
Колосовський С.Ю., Локтіонова О.В., Ямкова О.О., 

секретар судового засідання – Гавор В.Б., 

за участі: представника позивача Мезінова О.Г., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» 

на рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 03 жовтня 2019р. 

за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про стягнення процентів та пені за порушення зобов`язання, 

встановила:
       
У липні 2018р. ОСОБА_1 пред`явив позов до АТ КБ «Приватбанк» про покладення зобов`язання зарахувати 3500 дол. США на картковий рахунок та стягнення 365,36 дол. США процентів, 350 дол. США пені за порушення зобов`язання.
Позивач зазначав, що відкрив у АТ КБ «ПриватБанк» поточний рахунок для зарахування заробітної плати в доларах США від нерезидента - United Company RUSAL Alumina Limited (Themistokli Devri, 5 NICOSIA 1066), зареєстрованої та діючої згідно із законодавством Республіки Кіпр, з якою він перебував у трудових відносинах згідно укладеного трудового договору від 18.07.2017р.
За жовтень 2017р. йому була нараховано 3500 дол. США заробітної плати, яку він не зміг отримати, так як ця сума не була зарахована на його картковий рахунок внаслідок блокування 08.11.2017р. грошового переказу відповідачем з тих підстав, що компанія-відправник коштів є дочірньою компанією ОК «Русал», яка перебуває під санкціями. 
Вважаючи такі дії банку неправомірними та такими, що порушують його права як споживача фінансових послуг, позивач з врахуванням проведеного 17.12.2018р. банком переказу коштів, остаточно уточнивши вимоги просив стягнути 350 дол. США пені, 645,06 дол. США процентів за несвоєчасний переказ коштів на його рахунок, а також 10500 грн. витрат на правову допомогу.
Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 03 жовтня 2019р. позов задоволено. Постановлено стягнути з АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 350 дол. США пені, 645,06 дол. США процентів за порушення строку завершення переказу, а також 10500 грн. витрат на правову допомогу.
В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на незаконність рішення суду, просив його скасувати і ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.
Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду – зміні з наступних підстав.
Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи,  ОСОБА_1 на підставі поданої ним 27.07.2010р. анкети-заяви АТ КБ «Приватбанк» відкрило рахунок № НОМЕР_1 для зарахування заробітної плати в іноземній валюті.
ОСОБА_1 з 18.07.2017р. перебуває у трудових відносинах з United Company RUSAL Alumina Limitedр, яка 07.11.2017р. перерахувала 3500 дол. США заробітної плати за жовтень 2017р., які мали надійти на його рахунок 08.11.2017р.
United Company RUSAL Alumina Limited входить до групи компаній «Русал», її опосердкованим власником із часткою 100% є Об`єднана компанія «Русал» щодо якої Указом Президента України № 133/2017 від 15.05.2017р. «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 28.04.2017р. "Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)" (Список №2, № 232) застосовані строком на 1 рік персональні спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції) - блокування активів - тимчасове обмеження права особи користуватися та розпоряджатися належним їй майном, зупинення виконання економічних та фінансових зобов`язань.
Указом Президента України № 126/2018 від 14.05.2018р. «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 2 травня 2018 року "Про застосування та скасування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)" до Об`єднаної компанії «Русал» застосовані строком на 3 роки персональні спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції) (Список № 2, № 229) у вигляді (1) запобігання виведенню капіталів за межі України та (2) заборони участі у приватизації, оренді державного майна резидентами іноземної держави та особами, які прямо чи опосередковано контролюються резидентами іноземної держави або діють в їх інтересах.

Заробітну плату за жовтень 2017р. ОСОБА_1 не зміг отримати 08 листопада 2017р. у зв`язку з не завершенням переказу АТ КБ «Приватбанк» і такі дії останнього у зв`язку з набранням чинності 17 травня 2017р. Указу Президента України № 133/2017 від 15.05.2017р. були правомірними до 17 травня 2018р., тому що United Company RUSAL Alumina Limited є активом Об`єднаної компанії «Русал» щодо якої в цей період діяли обмежувальні заходи (санкції), в тому числі зупинення виконання економічних та фінансових зобов`язань. 
Разом з тим не завершення переказу АТ КБ «Приватбанк» заробітної плати, яка надійшла на ім`я  ОСОБА_1  від його роботодавця після 17 травня 2018р. суперечить положенням ст.ст.525,526,1068 ЦК, п.30.1.,30.2. ст.30 Закону «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», а тому суд дійшов до вірного висновку про наявність підстав для стягнення пені і процентів за порушення цього зобов`язання.
Посилання в апеляційній скарзі на правомірність не завершення переказу є безпідставними, оскільки відносно Об`єднаної компанії «Русал» Указом Президента України № 126/2018 від 02.05.2018р.  не встановлювались обмеження у формі зупинення виконання економічних та фінансових зобов`язань, а дія таких обмежень на підставі Указу Президента України № 133/2017 від 15.05.2017р. обумовлювалась річним терміном.
Більше того, відповідач продовжуючи наполягати на правомірності своїх дій все ж завершив 17.12.2018р. переказ належної позивачу заробітної плати, хоча Указ Президента України № 126/2018 від 02.05.2018р. не втратив чинність.
При вирішенні вимог про стягнення пені суд вірно керувався положеннями п.32.2 ст.32 Закону «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», тобто виходив з 0,1 відсотка за кожний день прострочення, але період прострочення визначив невірно.
Однак це не вплинуло на розмір стягнення – 350 дол. США, тому що названим Законом обмежено максимальний розмір пені 10% від суми переказу (3500 дол. США х 0,1% х 214 дні прострочення = 749 дол. США) і така сума узгоджується з розміром заявлених позовних вимог.
Доводи відповідача про застосовування розміру пені, який визначений в Умовах та правилах надання банківських послуг в АТ КБ «Приватбанк» підлягають відхиленню у зв`язку з тим, що при розгляді справи встановлено, що розмір пені у заяві-анкеті сторонами узгоджено не було. А Умови та правила надання банківських послуг, надані банком позивач не підписував, а тому цей документ не може вважатись частиною договору, укладеного між сторонами шляхом підписання анкети-заяви. 
Даний висновок суду узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 03 липня 2019р. у справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19) щодо подібних правовідносин і який підлягає обов`язковому врахуванню на підставі ч.4 ст.263 ЦПК.
При визначенні розміру процентів, суд невірно застосував до спірних правовідносин ч.1 ст.1061 ЦК, яка регулює правовідносини банківського вкладу, між тим як сторони уклали договір банківського рахунку, а тому даний спір слід вирішувати на підставі ст.1070 ЦК.
Так, за правилами ст.1070 ЦК за користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунку клієнта, банк сплачує проценти у розмірі, встановленому договором, а якщо відповідні умови не встановлені договором, - у розмірі, що звичайно сплачується банком за вкладом на вимогу.
З 04 травня 2017р. в АТ КБ «Приватбанк» процентна ставка за вкладом на вимогу встановлена в розмірі 0,01% річних.
Таким чином, розмір процентів, виходячи з суми переказу, який не було завершено – 3500 дол. США, періоду порушення зобов`язання з 18 травня 2018р. по 17 грудня 2018р. повинен складати 0,21 дол. США (3500 х 0,01% : 365 = 0,0958904 х 214).
Що ж стосується витрат на професійну правничу допомогу, то факт їх понесення позивачем підтверджено належними доказами (договором про надання правової допомоги від 12.05.2018р. та додатковою угодою до цього договору від 20.12.2018р., актом про надання правової допомоги від 05.07.2018р., розрахунком сум судових витрат, квитанцією до прибуткового касового ордера від 25.12.2018р.), а їх розмір не можна вважати неспівмірним із заявленим позовом і обсягом наданих послуг, тому що відповідач виплатив позивачу 3500 дол. США лише під час розгляду спору в суді.
Разом з тим часткове задоволення позову (35,19%) є підставою (ст.141 ЦПК) для пропорційного зменшення судових витрат, в тому числі й на професійну правничу допомогу. 
З огляду на вищенаведені мотиви рішення суду в частині стягнення процентів та судових витрат в силу п.4 ч.1 ст.376 ЦПК підлягає зміні. 
Керуючись ст.ст.367,368,374-376,382 ЦПК, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.
Рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 03 жовтня 2019р. в частині стягнення процентів та судових витрат змінити.
Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 0,21 дол. США процентів за порушення строку завершення переказу, 3694,95 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Компенсувати Акціонерному товариству комерційний банк «Приватбанк» 476,60 грн. судового збору, сплаченого при подачі апеляційної скарги за рахунок держави в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених ст.389 ЦПК протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.
Повний текст постанови складено 05 лютого 2020р.

Головуючий:                                        Судді: