ПОСТАНОВА
Іменем України
23 січня 2020 року 
м. Київ
справа № 826/5548/16
адміністративне провадження № К/9901/37493/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
Судді-доповідача Саприкіної І. В.,
суддів Єзерова А. А., Чиркіна С. М.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу виконуючого обов`язки уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Авант-Банк» Кічука Олега Івановича на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва (у складі головуючого судді Кузьменка В. А.) від 10 серпня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду (колегія у складі головуючого судді Лічівецького І. О., суддів Файдюка В. В., Мацедонської В. Е.) від 20 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Ларченко Ірини Миколаївни, треті особи: ОСОБА_13 , Публічне акціонерне товариство «Авант-Банк», про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,
УСТАНОВИВ:
У квітні 2016 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 звернулися до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - ФГВФО, Фонд), уповноваженої особи Фонду на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Авант-Банк» Ларченко І. М. (далі - Уповноважена особа Фонду), треті особи: ОСОБА_13 , Публічне акціонерне товариство «Авант-Банк» (далі - ПАТ «Авант-Банк») у якому просили:
- визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду Ларченко І. М. щодо визнання нікчемними операцій по перерахуванню коштів фізичної особи на вкладні рахунки та нікчемність договорів банківського вкладу, та скасувати в цій частині наказ відповідача від 23 лютого 2016 року № 57;
- зобов`язати Уповноважену особу Фонду Ларченко І. М. повернути з рахунку фізичної особи ОСОБА_13 №    НОМЕР_1 кошти, які належать позивачам за договорами банківського вкладу;
- зобов`язати Уповноважену особу Фонду Ларченко І. М. подати до ФГВФО додаткову інформацію щодо позивачів, як вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. 
Окружний адміністративний суд м. Києва постановою від 10 серпня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20  квітня 2017 року, адміністративний позов задовольнив.
Визнав протиправними наступні дії Уповноваженої особи Ларченко І. М. щодо визнання нікчемними на підставі наказу від 23 лютого 2016 року № 57 правочинів (операцій) по перерахуванню коштів:
- з рахунку фізичної особи на рахунок № НОМЕР_2 , проведеної 16 грудня 2015  року на суму 7 600,00 доларів США та договору банківського вкладу від 16  грудня 2015 року № Д-Ф/15/1002-385;
- з рахунку фізичної особи на рахунок № НОМЕР_3 , проведеної 16 грудня 2015  року на суму 7 600,00 доларів США та договору банківського вкладу від 16  грудня 2015 року № Д-Ф/15/1002-386;
- з рахунку фізичної особи на рахунок № НОМЕР_4 , проведеної 16 грудня 2015  року на суму 7 600,00 доларів США та договору банківського вкладу від 16  грудня 2015 року № Д-Ф/15/1002-387;
- з рахунку фізичної особи на рахунок № НОМЕР_5 , проведеної 16 грудня 2015  року на суму 7 600,00 доларів США, та договору банківського вкладу від 16  грудня 2015 року № Д-Ф/15/1002-390;
- з рахунку фізичної особи на рахунок № НОМЕР_6 , проведеної 16 грудня 2015  року на суму 7 600,00 доларів США, та договору банківського вкладу від 16  грудня 2015 року № Д-Ф/15/1002-381;
- з рахунку фізичної особи на рахунок № НОМЕР_7 , проведеної 16 грудня 2015  року на суму 7 600,00 доларів США, та договору банківського вкладу від 16  грудня 2015 року № Д-Ф/15/1002-388;
- з рахунку фізичної особи на рахунок № НОМЕР_8 , проведеної 16 грудня 2015  року на суму 7 600,00 доларів США, та договору банківського вкладу від 16  грудня 2015 року № Д-Ф/15/1002-389;
- з рахунку фізичної особи на рахунок № НОМЕР_9 , проведеної 16 грудня 2015  року на суму 7 600,00 доларів США, та договору банківського вкладу від 16  грудня 2015 року № Д-Ф/15/1002-380;
- з рахунку фізичної особи на рахунок № НОМЕР_10 , проведеної 16 грудня 2015  року на суму 7 600,00 доларів США, та договору банківського вкладу від 16  грудня 2015 року № Д-Ф/15/1002-384;
- з рахунку фізичної особи на рахунок № НОМЕР_11 , проведеної 16 грудня 2015  року на суму 7 600,00 доларів США, та договору банківського вкладу від 16  грудня 2015 року № Д-Ф/15/1002-391;
- з рахунку фізичної особи на рахунок № НОМЕР_12 , проведеної 16 грудня 2015  року на сум 7 600,00 доларів США, та договору банківського вкладу від 16  грудня 2015 року № Д-Ф/15/1002-382;
- з рахунку фізичної особи на рахунок № НОМЕР_13 , проведеної 16 грудня 2015  року на суму 7 600,00 доларів США, та договору банківського вкладу від 16  грудня 2015 року №Д- Ф/15/1002-383.
Зобов`язав Уповноважену особу Фонду Ларченко І. М. повернути з рахунку фізичної особи ОСОБА_13 № НОМЕР_1 кошти на рахунки позивачів, а саме:
- кошти в розмірі 7 616,00 доларів США на рахунок ОСОБА_1 №  НОМЕР_14 , відкритий на підставі договору банківського рахунку фізичної особи від 30 січня 2012  року №  РКО-Ф/12/2620499000930;
- кошти в розмірі 7 619,00 доларів США на рахунок ОСОБА_2 №  НОМЕР_15 , відкритий на підставі договору банківського рахунку фізичної особи від 30 січня 2012  року № РКО-Ф/12/26203990000931;
- кошти в розмірі 7 368,37 доларів США на рахунок ОСОБА_3 №  НОМЕР_16 , відкритий на підставі договору банківського рахунку фізичної особи від 30 січня 2012  року № РКО-Ф/12/26205990000928;
- кошти в розмірі 7 423,63 доларів США на рахунок ОСОБА_4 №  НОМЕР_17 , відкритий на підставі договору банківського рахунку фізичної особи від 16 грудня 2015 року № РКО-Ф/15/26205990005246;
- кошти в розмірі 7 520,00 доларів США на рахунок ОСОБА_5 №  НОМЕР_18 , відкритий на підставі договору банківського рахунку фізичної особи від 16 грудня 2015 року № РКО-Ф/15/26208990024462;
- кошти в розмірі 7 510,00 доларів США на рахунок ОСОБА_6 №  НОМЕР_19 , відкритий на підставі договору банківського рахунку фізичної особи від 28 листопада 2012 року № РКО-Ф/12/ НОМЕР_19 ;
- кошти в розмірі 7 604,00 доларів США на рахунок ОСОБА_7 №  НОМЕР_20 , відкритий на підставі договору банківського рахунку фізичної особи від 16 грудня 2015 року № РКО-Ф/15/26206990002914;
- кошти в розмірі 7 623,64 доларів США на рахунок ОСОБА_8 №  НОМЕР_21 , відкритий на підставі договору банківського рахунку фізичної особи від 16 грудня 2015 року № РКО-Ф/15/26209990024438;
- кошти у розмірі 7 620,00 доларів США на рахунок ОСОБА_9 від 03 березня 2012  року №  26200990000990, відкритий на підставі договору банківського рахунку фізичної особи №  PKO-Ф/12/ НОМЕР_22 ;
- кошти в розмірі 7 573,48 доларів США на рахунок ОСОБА_10 №  НОМЕР_23 , відкритий на підставі договору банківського рахунку фізичної особи від 16 грудня 2015 року № РКО-Ф/15/ НОМЕР_23 ;
- кошти в розмірі 7 618,00 доларів США на рахунок ОСОБА_11 №  НОМЕР_24 , відкритий на підставі договору банківського рахунку фізичної особи від 16 грудня 2015 року № РКО-Ф/15/26205990024454;
- кошти у розмірі 7 613,00 доларів США на рахунок ОСОБА_12 №  НОМЕР_25 , відкритий на підставі договору банківського рахунку фізичної особи від 16 грудня 2015 року № РКО-Ф/15/26204990024455.
Зобов`язав Уповноважену особу Фонду Ларченко І. М. подати до ФГВФО додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , як вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ «Авант-Банк» за рахунок Фонду за договорами банківського рахунку фізичної особи.
Не погодившись з такими судовими рішеннями першої та апеляційної інстанцій, у травні 2017  року в. о. Уповноваженої особи Фонду Кічук О. І. подав до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 10 серпня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року і ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні позову.
Обґрунтовуючи касаційну скаргу, відповідач зазначив, що суди попередніх інстанцій порушили норми матеріального та процесуального права і не дослідили належним чином усі обставини справи. 
Вищий адміністративний суд України ухвалою від 12 травня 2017 року відкрив провадження у цій справі за вказаною касаційною скаргою.
15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон № 2147-VII), яким Кодекс адміністративного судочинства України (далі - КАС України) викладено в новій редакції. 
Відповідно до підп. 4 п. 1 розд. VII «Перехідні положення» КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. 
Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду ухвалою від 22  січня 2020 року прийняв цю справу до провадження та призначив її до розгляду.
Дослідивши наведені в касаційній скарзі доводи та перевіривши матеріали справи, колегія суддів встановила таке.
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 16 грудня 2015 року з ПАТ  «Авант-Банк» укладено наступні договори банківського вкладу (депозиту) «Авант строковий»:
1) № Д-Ф/15/1002/385 з ОСОБА_1 , за умовами якого вкладник розміщує строком на 14 днів на вкладному рахунку суму в розмірі 7  600,00 доларів США;
2) № Д-Ф/15/1002/386 з ОСОБА_2 , за умовами якого вкладник розміщує строком на 14 днів на вкладному рахунку суму у розмірі 7 600,00 доларів США;
3) № Д-Ф/15/1002/387 з ОСОБА_3 , за умовами якого вкладник розміщує строком на 14 днів на вкладному рахунку суму у розмірі 7 600,00 доларів США;
4) № Д-Ф/15/1002/390 з ОСОБА_4 , за умовами якого вкладник розміщує строком на 14 днів на вкладному рахунку суму у розмірі 7 600,00 доларів США;
5) № Д-Ф/15/1002/381 з ОСОБА_5 , за умовами якого вкладник розміщує строком на 14 днів на вкладному рахунку суму у розмірі 7 600,00 доларів США;
6) № Д-Ф/15/1002/388 з ОСОБА_6 , за умовами якого вкладник розміщує строком на 14 днів на вкладному рахунку суму у розмірі 7 600,00 доларів США;
7) № Д-Ф/15/1002/389 з ОСОБА_7 , за умовами якого вкладник розміщує строком на 14 днів на вкладному рахунку суму у розмірі 7 600,00 доларів США.
8) № Д-Ф/15/1002/380 з ОСОБА_8 , за умовами якого вкладник розміщує строком на 14 днів на вкладному рахунку суму у розмірі 7 600,00 доларів США;
9) № Д-Ф/15/1002/384 з ОСОБА_9 , за умовами якого вкладник розміщує строком на 14 днів на вкладному рахунку суму у розмірі 7 600,00 доларів США;
10) № Д-Ф/15/1002/391 з ОСОБА_10 , за умовами якого вкладник розміщує строком на 14 днів на вкладному рахунку суму у розмірі 7 600,00 доларів США;
11) № Д-Ф/15/1002/382 з ОСОБА_11 , за умовами якого вкладник розміщує строком на 14 днів на вкладному рахунку суму у розмірі 7 600,00 доларів США;
12) № Д-Ф/15/1002/383 з ОСОБА_12 , за умовами якого вкладник розміщує строком на 14 днів на вкладному рахунку суму у розмірі 7 600,00 доларів США.
З матеріалів справи вбачається, що 16 грудня 2015 року на кожний із зазначених вище вкладних рахунків позивачів ОСОБА_13 перерахувала з власного поточного рахунку № НОМЕР_26 , відкритого в ПАТ «Авант-Банк», грошові кошти в розмірі по 7 600,00 доларів США 
У зв`язку із закінченням дії вказаних вище договорів банківського вкладу, позивачі перерахували грошові кошти (разом із нарахованими відсотками за депозит) на нові вкладні (депозитні рахунки) на підставі договорів банківського вкладу (депозиту) від 30 грудня 2015 року на вимогу «Вільні збереження», за умовами якого вкладник розміщує грошові кошти на вкладному рахунку безстроково (вклад на вимогу), а саме: ОСОБА_1 - договір № Д-Ф/15/1002/406 на суму 7  616,15  доларів США; ОСОБА_2 - договір № Д-Ф/15/1002/407 на суму 7  616,15  доларів США; ОСОБА_3 - договір № Д-Ф/15/1002/409 на суму 7  616,15 доларів США; Дегтьов Р. О. - договір № Д-Ф/15/1002/405 на суму 7  616,15  доларів США; ОСОБА_5 - договір № Д-Ф/15/1002/399 на суму 7  616,15 доларів США; ОСОБА_6 - договір                 № Д-Ф/15/1002/402 на суму 7  616,15 доларів США; ОСОБА_7 - договір                       № Д-Ф/15/1002/403 на суму 7  616,15  доларів США; ОСОБА_8 - договір                   № Д-Ф/15/1002/398 на суму 7  616,15  доларів США; ОСОБА_9 - договір                       № Д-Ф/15/1002/408 на суму 7  616,15  доларів США; ОСОБА_10 - договір                  № Д-Ф/15/1002/404 на суму 7  566,04  доларів США; ОСОБА_11 - договір                        № Д-Ф/15/1002/400 на суму 7  616,15  доларів США; ОСОБА_12 - договір                    № Д-Ф/15/1002/401 на суму 7  616,15  доларів США.
29 січня 2016 року Правлінням Національного банку України прийнято постанову за № 44 «Про віднесення ПАТ «Авант Банк» до категорії неплатоспроможних».
На підставі вказаної вище постанови 29 січня 2016 року виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення № 96, яким у ПАТ «Авант Банк» запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування - Ларченко  І.  М.
25 лютого 2016 року Правлінням Національного банку України прийнято постанову №  109 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Авант Банк».
На виконання зазначеної вище постанови виконавча дирекція ФГВФО рішенням від 26  лютого 2016 року № 262 розпочала процедуру ліквідації ПАТ «Авант Банк».
Судами попередніх інстанцій установлено, що згідно з інформацією, розміщеною на офіційному сайті Фонду, останній з 02 березня 2016 року розпочав виплати коштів вкладникам даного банку, для отримання яких вкладники мали звертатись до установ банків-агентів Фонду: Акціонерних товариств «ОТП БАНК» та «УКРСИББАНК».
Разом з цим, з матеріалів справи вбачається, що за результатами перевірки правочинів за вкладними операціями в ПАТ «Авант-Банк», 25 лютого 2016 року Уповноважена особа Фонду Ларченко І. М. повідомила позивачів про нікчемність здійснених ними правочинів (операцій по перерахуванню коштів з рахунку фізичної особи на рахунки позивачів), проведених 16 грудня 2015 року та договорів банківського вкладу кожного із позивачів відповідно до вимог п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон № 4452-VI). Також уповноважена особа Фонду Ларченко  І. М. зазначила про вчинення дій щодо застосування наслідків нікчемності договорів.
Вважаючи протиправним невключення їх до переліку вкладників ПАТ «Авант-Банк», які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 звернулися до суду з цим позовом за захистом порушених, на їх думку, прав та інтересів.
Судові рішення, ухвалені за результатом розгляду цього позову, є предметом касаційного перегляду в даній справі.
Проаналізувавши наведені в касаційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи і заслухавши суддю-доповідача про обставини, необхідні для ухвалення судового рішення, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду дійшов таких висновків.
Приймаючи оскаржувані рішення, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що Уповноважена особа Фонду не довела наявності правових підстав для невключення позивачів до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок ФГВФО. Крім того, суд зазначив, що матеріали справи містять копії меморіальних ордерів від 16 грудня 2015 року, які підтверджують факт зарахування коштів в сумі 7  600,00 доларів США вкладні (депозитні) рахунки кожного з позивачів.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду апеляційної інстанції з огляду на таке.
Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження ФГВФО, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом №  4452-VI.
Відповідно до п. 3, 4 ст. 2 Закону № 4452-VI, вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти. Вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа-підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.
Згідно з ч. 1 ст. 1058 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.
Колегія суддів зазначає, що законодавство не передбачає обмежень для визнання особи вкладником банку у випадках перерахування коштів на її користь іншим клієнтом. Немає таких обмежень і в укладеному позивачем договорі банківського вкладу (депозиту).
За приписами п. 17 ч. 1 ст. 2 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду - це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.
Частинами 1, 2 ст. 26 Закону № 4452-VI установлено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, (…), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, (…). Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200  000,00 грн.
Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру такого відшкодування після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону і нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Згідно з п. 6 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами (далі - Положення), затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду від 09.08.2012 № 14 передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників.
Як було зазначено вище та встановлено судами попередніх інстанцій, 16 грудня 2015  року позивачі уклали з ПАТ «Авант-Банк» договори банківського вкладу (депозиту), та на відповідних рахунках позивачів розміщені грошові кошти згідно з зазначеними договорами (перекази коштів від ОСОБА_13 ). 
Отже, у розумінні Закону № 4452-VI позивачі є вкладниками зазначеного банку.
При цьому судова колегія Верховного Суду зазначає, що укладення вказаних договорів та зарахування коштів на рахунки позивачів відбулися до початку віднесення ПАТ «Авант-Банк» до категорії неплатоспроможних та запровадження тимчасової адміністрації (29 січня 2016 року).
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що положення п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону №  4452-VI не можуть бути застосованими до договорів банківського вкладу (депозиту), укладених між позивачами та ПАТ «Авант-Банк», оскільки на підставі цих договорів у позивачів не виникли переваги (пільги) стосовно інших кредиторів банку, а також умови договорів не передбачають обов`язку банку перерахувати кошти або передати майно позивачам.
За таких обставин судами першої та апеляційної інстанцій правильно зазначено, що позивачі підпадають під дію гарантій відшкодування коштів за вкладом на підставі ст. 26 Закону № 4452-VI, оскільки  їх вклади розміщено на рахунках у ПАТ «Авант-Банк» до запровадження тимчасової адміністрації. 
При цьому уповноваженою особою Фонду не наведено правових підстав для невключення позивачів до переліку вкладників ПАТ «Авант-Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, відповідно до Закону       №  4452-VI.
Аналогічна правова позиція у подібних відносинах, висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 802/351/16-а, від 27  лютого 2019  року у справі № 826/9960/15 тощо.
Виходячи з наведеного, колегія суддів погоджується з позицією судів першої та апеляційної інстанцій, що позивачі є особами, які набули право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду, і неподання інформації про них, як вкладників банку, до переліку протягом трьох днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії дає підстави для зобов`язання уповноваженої особи Фонду подати до ФГВФО додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , як вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Авант-Банк» за рахунок Фонду.
Стосовно висновків судів першої та апеляційної інстанцій про наявність підстав для визнання протиправними дій Уповноваженої особи Фонду Ларченко І. М. в частині визнання нікчемними на підставі наказу від 23 лютого 2016 року №57 договорів банківського вкладу від 16 грудня 2015 року № Д-Ф/15/1002/385, №  Д-Ф/15/1002/386, №  Д-Ф/15/1002/387, №  Д-Ф/15/1002/390, №  Д-Ф/15/1002/381, №  Д-Ф/15/1002/388, №  Д-Ф/15/1002/389, №  Д-Ф/15/1002/380, №  Д-Ф/15/1002/384, №  Д-Ф/15/1002/391 №  Д-Ф/15/1002/382, №  Д-Ф/15/1002/383, укладених між позивачами та ПАТ «Авант-Банк», та нікчемність операцій по перерахуванню коштів з рахунку фізичної особи на рахунки позивачів, проведених 16 грудня 2015 року на суму 7 600,00 доларів США кожний, а також щодо зобов`язання відповідача повернути з рахунку фізичної особи ОСОБА_13 № НОМЕР_1 кошти на рахунки позивачів, колегія суддів зазначає таке.
Згідно з ч. 1, 2, 10 ст. 38 Закону № 4452-VI Фонд (уповноважена особа Фонду) зобов`язаний забезпечити збереження активів і документації банку, зокрема, протягом дії тимчасової адміністрації забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених ч. 3 цієї статті.
За результатами перевірки, здійсненої відповідно до ст. 38 Закону № 4452-VI, виявляються правочини, які є нікчемними на підставі закону. При виявленні таких правочинів Фонд, його уповноважена особа Фонду чи банк не наділені повноваженнями визнавати або встановлювати правочини нікчемними.
Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу уповноваженої особи Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення на підставі закону (ч. 2 ст. 215 ЦК України та ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI) незалежно від того, чи проведена передбачена ч. 2 ст. 38 цього ж Закону перевірка правочинів ПАТ «Авант-Банк» із затвердженням її результатів відповідною комісією. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Наказ уповноваженої особи Фонду не є підставою для застосування таких наслідків. Такий наказ є внутрішнім розпорядчим документом, який прийнято уповноваженою особою, що здійснює повноваження органу управління банку.
Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04  липня 2018 року у справі № 819/353/16.
Оскільки наказ про нікчемність правочинів є внутрішнім документом банку, який приймається особою, що здійснює повноваження органу управління банку, він не створює жодних обов`язків для третіх осіб (у тому числі й вкладників банку), тому не може порушувати будь-які права таких осіб унаслідок прийняття цього наказу.
Відтак і права позивачів у цій справі не можуть бути порушені внаслідок ухвалення внутрішнього документа банку, сфера застосування якого обмежується внутрішніми відносинами відповідного банку як юридичної особи.
Установлена правова природа зазначеного наказу (повідомлення про нікчемність) унеможливлює здійснення у судовому порядку (у тому числі в адміністративних, цивільних, господарських судах) вимог про визнання неправомірними дій уповноваженої особи Фонду щодо визнання нікчемними правочинів за договорами банківського вкладу (депозиту), укладених між ПАТ «Авант-Банк» та позивачами, і вчинення дій щодо застосування наслідків нікчемності правочинів, а тому провадження у цій частині адміністративної справи підлягає закриттю.
Аналогічна правова позиція у подібних відносинах, висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 802/351/16-а.
За змістом п. 5 ч. 1 ст. 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судове рішення суду апеляційної інстанцій частково і закрити провадження у справі у відповідній частині.
Частиною 1 ст. 354 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку частково і закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, встановлених ст. 238 цього Кодексу.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, визначених ст. 19 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів касаційної скарги.
За вказаних обставин Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваних рішень в частині визнання нікчемними договорів банківського вкладу від 16 грудня 2015 року, укладених між позивачами та ПАТ  «Авант-Банк», і та застосування наслідків надійності правочину, із закриттям провадження у справі в зазначеній частині вимог.
Ураховуючи викладене та керуючись ст. 341, 345, 349, 354, 355, 356, 359 КАС  України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу виконуючого обов`язки уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Авант-Банк» Кічука Олега Івановича задовольнити частково.
Постанови Окружного адміністративного суду м. Києва  від 10 серпня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року в частині визнання протиправними дій уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Ларченко Ірини Миколаївни щодо визнання нікчемними операцій по перерахуванню коштів фізичної особи на вкладні рахунки та нікчемність договорів банківського вкладу, і зобов`язання повернути з рахунку фізичної особи ОСОБА_13 № НОМЕР_1 кошти, які належать ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 за договорами банківського вкладу - скасувати, провадження в цій частині закрити.
У решті постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 10 серпня 2016  року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                І. В. Саприкіна
Судді          
                                                                                                    А. А. Єзеров
                                                                                                    С. М. Чиркін