Постанова
Іменем України
 
20 листопада 2019 року
м. Київ
 
справа № 599/596/17
 
провадження № 61-26873 св 18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Синельникова Є. В.,
суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Сакари Н. Ю.,              Хопти С. Ф.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ; 
представники позивача - ОСОБА_2 ; 
відповідачі -  ОСОБА_3 ;
представник відповідача - адвокат Кварцяний Юрій Андрійович;
треті особи: служба у справах дітей Зборівської районної державної адміністрації, Зборівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області;
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Тернопільської області від 15 серпня 2017 року у складі колегії суддів: Дикун С. І.,                    Парандюк Т. С., Храпак Н. М.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.     Описова частина 
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У травні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до                 ОСОБА_3 , треті особи: служба у справах дітей Зборівської районної державної адміністрації, Зборівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, про зміну прізвища дітей.
 
Позовна заява мотивована тим, що у червні 2012 року зареєструвала шлюб із ОСОБА_3 . В шлюбі народилося двоє дітей: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,                                         ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після народження дітей відповідач не виконує свої батьківські обов`язки, матеріальної допомоги не надає, участі у вихованні дітей не приймає. У 2013 році шлюб між нею та ОСОБА_3 розірвано, їй присвоєно дошлюбне прізвище « ОСОБА_6 ». Діти виховуються в її родині, яка має прізвище « ОСОБА_6 », тому вважала, що вони також мають носити її прізвище.
 
Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 , з урахуванням змінених позовних вимог, просила суд змінити прізвища дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_6 »; зобов`язати Зборівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області внести відповідні зміни в актові записи про народження дітей.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
 
Рішенням Зборівського районного суду Тернопільської області від 08 червня 2017 року у складі судді Іваницького О. Р. позов ОСОБА_1 задоволено. Змінено прізвище ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_6 » відповідно. Зобов`язано Зборівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області внести відповідні зміни в актові записи про народження дітей.
 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідач не виконує свої батьківські обов`язки, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, не піклується про їх фізичний та духовний розвиток, не цікавиться їх життям. Діти проживають з позивачем, знаходяться на її утриманні. Зміна прізвища дітей не суперечить інтересам дітей, їх психологічному та гармонійному розвитку.
 
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції 
 
Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 15 серпня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 08 червня 2017 рокускасовано, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
 
Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що  ОСОБА_1  не надала належних та допустимих доказів на підтвердження факту того, що                     ОСОБА_3 свідомо та умисно не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання та виховання, не навідується до дітей та матеріально їх не забезпечує. Судом встановлено, що на час розгляду справи позивач з дітьми проживає у м. Івано-Франківську, про фактичне місце проживання дітей та засоби зв`язку відповідача не повідомляла, а тому доводи позивача про те, що відповідач не приймає участі у вихованні дітей, не виконує свої батьківські обов`язки,суд апеляційної інстанції визнав необгрунтованими. Також судом встановлено, що відповідач не має заборгованості по аліментах, вказані висновки суду позивачем не спростовано. Часті зміни прізвищ малолітніх дітей через конфлікт між батьками апеляційний суд розцінив як нехтування інтересами дітей, їх поступовим духовним та психологічним розвитком. 
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
 
У вересні 2017 року  ОСОБА_1  подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій просила оскаржуване судове рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й залишити в силі рішення суду першої інстанції. 
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08 вересня 2017 року касаційне провадження у вказаній справі відкрито та витребувано цивільну справу № 599/596/17 із Зборівського районного суду Тернопільської області.
 
Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
 
Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
 
У травні 2018 року справу передано до Верховного Суду.
 
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 червня 2019 року справу передано судді-доповідачеві       Осіяну О. М.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 листопада 2019 року справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. 
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
 
Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову. Зазначала, що відповідно до розпорядження органу опіки та піклування відповідачу встановлено дні та часи побачення з дітьми, проте, вказане розпорядження відповідач не виконує, участі у вихованні дітей не приймає, здоров`ям, фізичним та духовним розвитком дітей не цікавиться. Вважає, що у дітей має бути прізвище « ОСОБА_6 », оскільки вони виховуються у її родині, яка має таке прізвище. Зміна прізвища відповідатиме інтересам дітей.
 
Відзив на касаційну скаргу не надійшов. 
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
Судами встановлено, 05 червня 2012 року  ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб. У шлюбі народилося двоє дітей: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,         ІНФОРМАЦІЯ_1 .
 
12 вересня 2013 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано, позивачці присвоєно дошлюбне прізвище « ОСОБА_6 » (а.с. 15).
08 квітня 2015 року ОСОБА_1 звернулася в орган опіки та піклування Зборівської районної державної адміністрації із заявою про надання згоди на зміну прізвища малолітніх дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_6 » у зв`язку з позбавленням батьківських прав ОСОБА_3 . 
 
Відповідно до розпорядження голови районної державної адміністрації                     від 12 травня 2015 року № 215-од вказана заява була задоволена.
 
09 червня 2015 року прізвища малолітніх дітей було змінено на « ОСОБА_6 »               (а.с. 13, 14).
 
Ухвалою Зборівського районного суду Тернопільської області від 03 серпня 2016 року скасовано заочне рішення Зборівського районного суду                           від 12 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до                 ОСОБА_3 , третя особа - орган опіки і піклування Зборівської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав (а.с. 17).
 
Рішенням Зборівського районного суду Тернопільської області від 29 вересня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - орган опіки і піклування Зборівської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав щодо неповнолітніх дітей відмовлено            (а.с. 18-19).
 
Рішенням № 1 комісії з питань захисту прав дитини Зборівської районної державної адміністрації від 21 квітня 2017 року за розглядом справи                   ОСОБА_3 дозволено змінити прізвища малолітніх ОСОБА_10 ,                   ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на прізвище « ОСОБА_9 » (а.с. 6). 
 
Розпорядженням голови районної державної адміністрації від 10 травня      2017 року № 198-од «Про зміну прізвища малолітніх дітей ОСОБА_10 та ОСОБА_11 » дозволено змінити прізвища малолітніх дітей ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на прізвище « ОСОБА_9 ». Визнано таким, що втратило чинність розпорядження голови районної державної адміністрації від 12 травня 2015 року № 215-од «Про зміну прізвища малолітніх дітей ОСОБА_8 та ОСОБА_7 » (а.с. 28).
 
2.                 Мотивувальна частина 

 
Позиція Верховного Суду
 
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Касаційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає. 
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Згідно з вимогами частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.
 
Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
 
Частиною 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
 
У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН та ратифікованою Україною 27 січня 1991 року, що є основним документом, який визначає правові стандарти у сфері захисту прав дітей, зазначено, що дитина для повного та гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою та відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку у атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.
 
Відповідно до статті 145 СК України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Спір між батьками щодо прізвища дитини можуть вирішуватися органом опіки та піклування або судом.
 
Частинами третьою, п`ятою статті 148 СК України передбачено, що у разі зміни прізвища одного з батьків прізвище дитини може бути змінене за згодою обох батьків та за згодою дитини, яка досягла семи років. У разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов`язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини.
 
Пунктом 71 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866, врегульовано порядок розв`язання спорів між батьками, щодо визначення імені, прізвища, по батькові дитини.
 
Відповідно до цього пункту, для розв`язання спору, що виник між батьками, щодо визначення імені, прізвища, по батькові дитини, один з батьків подає службі у справах дітей за місцем проживання дитини заяву, копію паспорта, довідку з місця реєстрації (проживання), копію свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу (у разі наявності).
 
Служба у справах дітей з метою вивчення ситуації та підготовки висновку щодо визначення або зміни прізвища, імені та по батькові дитини проводить бесіду з матір`ю, батьком та дитиною, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може висловити свою думку.
 
Рішення органу опіки та піклування про розв`язання спору між батьками щодо визначення або зміни імені, прізвища, по батькові дитини приймається районною, районною у м. Києві та Севастополі держадміністрацією, виконавчим органом міської, районної у місті ради з урахуванням висновку служби у справах дітей.
 
Відповідно до статей 10, 60 ЦПК України 2004 року кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Судами встановлено, що ОСОБА_3 є батьком неповнолітніх дітей:                  ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
 
Вирішуючи спір, суд апеляційної інстанції виходив з того, що позивач не надала належних та допустимих доказів на підтвердження факту того, що                    ОСОБА_3 свідомо та умисно не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання та виховання, не навідується до дітей та матеріально їх не забезпечує, враховуючи те, що позивач з дітьми фактично проживає за адресою, яку відповідачу не повідомляла, та засоби зв`язку для можливості спілкування з дітьми йому не надавала. 
 
Апеляційним судом враховано, що заборгованості по аліментах відповідач не має, що не спростувала позивач під час розгляду справи. 
 
Колегія суддів виходить з того, що судом на перше місце ставляться «якнайкращі інтереси дітей», оцінка яких включає в себе знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення, тому суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що часта зміна прізвищ малолітніх дітей через конфлікт між батьками не відповідатиме їх інтересам, психологічному та гармонійному розвитку.
 
Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд апеляційної інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.
 
Доводи касаційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду апеляційної інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував. В силу вимог статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.
 
Відповідно до статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
 
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, рішення суду апеляційної інстанцій - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують. 
 
Щодо судових витрат
 
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції вирішує питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
 
Оскільки касаційну скаргу залишено без задоволення, підстави для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, відсутні.
 
Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
 
Рішення апеляційного суду Тернопільської області від 15 серпня 2017 року залишити без змін. 
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                    Є. В. Синельников
 
Судді:                                                                                               О. В. Білоконь 
                                                                                                            
                                                                                                            О. М. Осіян
 
                                                                                                            Н. Ю. Сакара
 
                                                                                                     С. Ф. Хопта