Справа № 450/1830/16-ц                                Головуючий у 1 інстанції: Мельничук І.І. 
Провадження № 22-ц/811/1658/19                        Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П. 
Категорія: 68

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
20 січня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі: 
                головуючої: Крайник Н. П.
суддів: Шеремети Н. О., Цяцяка Р. П.
                при секретарі: Куцику І. Б.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 20 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя, -
в с т а н о в и в: 
       26.07.2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому, з врахуванням уточнених позовних вимог проситла визнати недійсним договір, на підставі якого відчужено автомобіль Honda Accord, реєстраційний номер НОМЕР_1 , укладений 10.10.2015р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; провести поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, виділивши ОСОБА_2 автомобіль Honda Accord, реєстраційний номер НОМЕР_1 , стягнувши з нього в її користь 1/2 частину вартості автомобіля; витребувати в ОСОБА_4 автомобіль марки Honda Accord, 2005 року випуску, сірого кольору, кузов № НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 у спільну сумісну власність ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
       В обґрунтування позову покликалася на те, що перебувала з відповідачем позивачка перебувала в зареєстрованому шлюбі з 02.10.2013 р. Під час перебування в зареєстрованому шлюбі ними у 2014 році за спільні кошти було придбано автомобіль Honda Accord, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Однак, без її відома і згоди , відповідач 10.10.2015р. переоформив право власності на зазначений автомобіль на свою маму- ОСОБА_3 , яка 29.09.2016 року на підставі договору купівлі-продажу № 4641/2016/097997 відчужила транспортний засіб ОСОБА_4 . Незважаючи на неодноразове переоформлення автомобіля на інших осіб, відповідач і надалі продовжує користуватись автомобілем. 
       Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя відмовлено. 
       Рішення суду оскаржила ОСОБА_1 .
       Вважає рішення суду незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права. 
       Зазначає, що висновок суду першої інстанції про те, що позивачем не доведено належними доказами, що автомобіль HONDA ACCORD, 2005 року випуску, був придбаний ОСОБА_2 21.08.2014 року, перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_1 , та за спільні кошти подружжя, є таким, що не відповідає дійсним обставинам справи. Факт купівлі спірного автомобіля за час перебування у шлюбі відповідачем визнавався, а тому відповідно до ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню. Крім того, автомобіль Honda Accord, реєстраційний номер НОМЕР_1 , придбано за спільні кошти подружжя, що підтверджується поясненнями сторін та показами свідків. При вирішенні спору районний суд не врахував, що 10.10.2015 року відповідач переоформив право власності на спірний автомобіль на свою маму, ОСОБА_3 , яка 29.09.2016 року відчужила транспортний засіб на підставі договору купівлі-продажу № 4641/2016/097997 ОСОБА_4 . Враховуючи, що згідно ст. 65 Сімейного Кодексу України для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, згода другого з подружжя має бути подана письмово , а згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена, вважає, що договір купівлі-продажу, автомобіля Honda Accord, реєстраційний номер НОМЕР_1 , укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , повинен був бути визнаний судом недійсним, а автомобіль – витребуваний від ОСОБА_4 .
       Просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким позов задовольнити.
       В засіданні суду апеляційної інстанції позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 скаргу підтримали з підстав, зазначених у ній, просили скаргу задоволити, рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задоволити в повнму обсязі. 
       Представник відповідача ОСОБА_2 – ОСОБА_6 та відповідач ОСОБА_3 проти скарги заперечили, просили у задоволенні скарги відмовити, рішення суду залишити без змін.
       Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга. підлягає до задоволення частково з наступних мотивів. 
       Згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. 
       Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.
       Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).
       Правові підстави визнання майна особистою приватною власністю дружини та чоловіка закріплені у статті 57 СК України.  
       Встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 05.08.2009 р. по 05.12.2016 року, що підтверджується рішенням Пустомимтівського районного суду Львівської області від 05.12.2016 року, ухваленим у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу (а.с.102,том1).
       Згідно інформації Регіонального сервісного центру у Львівській області МВС України від 27.01.2017 року № 31/13-248 вбачається, відповідно до даних Єдиного державного реєстру МВС: автомобіль HONDA ACCORD, 2005 року випуску, сірого кольору, кузов HMCL96805C217117, 21.08.2014 року був зареєстрований за громадянином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож. Львівська область, Пустомитівський район, с. Муроване, йому видано номерні знаки НОМЕР_4 таі свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_5 .
       07.10.2014 року автомобіль HONDA ACCORD, 2005 року випуску, сірого кольору, кузов НОМЕР_6 був перереєстрований на громадянку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прож.: Львівська область, Пустомитівський район, с. Муроване, на підставі довідки-рахунку серії ВІА 333758, виданої 07.10.2014 ТОВ «Галицьке розвиткове товариство». Власниці було видано номерні знаки НОМЕР_4 і свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_7 серії НОМЕР_8 .
       10.10.2015 року громадянкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прож.: Львівська область, Пустомитівський район, с. Муроване, було проведено перереєстрацію вказаного автомобіля; власниці було видано свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_9 .
       29.09.2016 року автомобіль був перереєстрований на громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , прож.: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу № 4641/2016/097997, укладеного 29.09.2016 в ТСЦ № 4641 та видано номерні знаки ВС0659ЕР і свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_10 .
       Тобто, матеріалами справи безспірно встановлено, що автомобіль HONDA ACCORD, 2005 року випуску, сірого кольору, кузов HMCL96805C217117 було придбано 21.08.2014 року та зареєстровано за громадянином ОСОБА_2 .
       Згідно наявного в матеріалах справи висновку експерта №5539 від 28.01.2019 року, встановити ринкову вартість автомобіля «Honda Accord» ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 (на даний момент ВС0659ЕР), на час виконання експертизи - не є можливим внаслідок того, що він не був представлений для обстеження і у наданих матеріалах відсутні необхідні для цього вихідні дані про комплекс особливостей його стану; середня ринкова ціна для автомобіля «Honda Accord» ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 (на даний момент ВС 0659 ЕР), станом на 28.01.2019 року, виходячи з даних про нього, визначених з його ідентифікаційного номера та представлених матеріалів, складає - 225320 грн. (Двісті двадцять п`ять тисяч триста двадцять гривень) 00 коп.
       Відмовляючи у задоволенні позову, районний суд виходив з того, що позивачем не надано суду доказів перебування у шлюбі з відповідачем у період придбання спірного транспортного засобу; не доведено, що спірний транспортний засіб був придбаний за спільні кошти ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; допитані судом свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не ствердили однозначно факту перебування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на час придбання автомобіля у шлюбі чи фактичних шлюбних відносинах; сторони спору не заперечили, що відповідач ОСОБА_3 , маючи особисті доходи неодноразово матеріально допомагала синові ОСОБА_2 , а позивач ОСОБА_1 особистих доході не мала; відповідно до наявної в матеріалах справи копії довідки Регіонального сервісного центру у Львівській області від 10.02.2017 р. № 31/13-703 мати відповідача - відповідач ОСОБА_3 у 2007 році продала напівпричіп «KOEGEL SN 24», 1998 р.в. та сідловий тягач «SCANIA» 1998 р.; протягом 2003-2012 років ОСОБА_3 була зареєстрована фізичною особою-підприємцем, здійснювала підприємницьку діяльність, згідно довідки Галицької ОДПІП у Львівській області, протягом 2003 р. - 2012 р. ОСОБА_3 отримала дохід у сумі - 50 597 грн. 00 коп.
       Тобто, районний суд прийшов до висновку, що стороною позивача не доведено, що автомобіль HONDA ACCORD, 2005 року випуску, сірого кольору, кузов НОМЕР_6 , був придбаний ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_1 та за спільні кошти подружжя. 
       Однак, з таким висновком суду колегія суддів не може погодитися з наступних мотивів.
       Відповідно до правової позиції, висловленої Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17, статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України. Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.
       Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не спростував належними доказами, що спірний автомобіль придбано не за кошти подружжя та не під час перебування сторін у шлюбі, а відтак такий, на думку колегії суддів, є спільним майном подружжя та підлягає поділу між сторонами в рівних частках.
       Зі змісту позовних вимог ОСОБА_1 вбачається, що така просила провести поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, виділивши ОСОБА_2 автомобіль Honda Accord, реєстраційний номер НОМЕР_1 , стягнувши з нього в її користь 1/2 вартості автомобіля; визнати недійсним договір, купівлі-продажу автомобіля Honda Accord, реєстраційний номер НОМЕР_1 , укладений 10.10.2015р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , витребувати в ОСОБА_4 автомобіль марки Honda Accord, 2005 року випуску, сірого кольору, кузов № НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 у спільну сумісну власність ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
       Однак, враховуючи, що така просила стягнути з відповідача в її користь 1/2 вартості автомобіля марки Honda Accord та виділити такий у власність відповідача, у задоволенні її позовних вимог про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля Honda Accord, реєстраційний номер НОМЕР_1 , укладеного 10.10.2015р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , витребування від ОСОБА_4 автомобіль марки Honda Accord, 2005 року випуску, сірого кольору, кузов № НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 у спільну сумісну власність ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід відмовити.
       Позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з відповідача в її користь 1/2 вартості автомобіля слід задоволити та стягнути з відповідача в її користь 112660 грн. в якості компенсації вартості 1/2 частки автомобіля Honda Accord, 2005 року випуску, кузов НОМЕР_6 , як частки у спільному майні подружжя.
Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 1-4 ч. 1 ст. 376, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -
  п о с т а н о в и в:   
       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.
               Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 20 березня 2019 року скасувати.
       Ухвалити нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задоволити частково.
       Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 112660 грн. (сто дванадцять тисяч шістсот шістдесять гривень) в якості компенсації вартості 1/2 частки автомобіля Honda Accord, 2005 року випуску, кузов НОМЕР_6 , як частки у спільному майні подружжя.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови. 
       Повний текст постанови складено 30.01.2020 року.

Головуючий:         Крайник Н. П. 

Судді:                Шеремета Н. О.

                                                                               Цяцяк Р. П.