Дата документу 15.01.2020 Справа № 337/4241/18

Запорізький Апеляційний суд

 
ЄУН 337/4241/18	Головуючий у 1-й інстанції Котляр А.М. Повний текст рішення складено 04.09.2019 року	
Пр. № 22-ц/807/105/20	Суддя-доповідач Гончар М.С.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 січня 2020 року                                        м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді (судді-доповідача)        Гончар М.С. 
суддів                                        Подліянової Г.С., Кримської О.М.
за участі секретаря                                Бабенко Т.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району, як органу опіки та піклування, в інтересах неповнолітніх ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на заочне рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 27 серпня 2019 року у справі за позовом Районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району, як органу опіки та піклування, в інтересах неповнолітніх ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , третя особа Комунальний заклад «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради (надалі - КЗ «ЗОЦСПРД» ЗОР) про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2018 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом (а.с. 1-6), в якому просив позбавити батьківських прав ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відносно неповнолітніх ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , передати дітей позивачу до вирішення їх подальшої долі; стягнути з ОСОБА_5 на користь особи чи установи, на утриманні якої будуть знаходитись діти, аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 930,00 грн. щомісяця на кожну дитину, з індексацією, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до досягнення дітьми повноліття.
В обґрунтування свого позову позивач зазначав, що на обліку в службі (управлінні) у справах дітей Запорізької міської ради з 18.01.2018 року перебувають вказані вище діти, як такі, що опинилися в складних життєвих обставинах.
Мати дітей - ОСОБА_5 веде асоціальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, безвідповідальна, ніде не працює, проживає за рахунок соціальних виплат на дітей, байдуже ставиться до виховання та утримання дітей, не залучила дітей до навчання, загалом своїми діями, способом життя створювала загрозу життю та здоров`ю своїх дітей.
07.06.2018 року діти були направлені до КЗ «ЗОЦСПРД» ЗОР, де перебувають до цього часу.
В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Нещеретну Л.М. (а.с. 35).
Ухвалою суду першої інстанції (а.с. 37) провадження у цій справі відкрито, розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження.
В автоматизованому порядку суддею Котляр А.М. замінено у цій справі суддю Нещеретну Л.М. у зв`язку із звільненням з посади останньої (а.с. 69).
Заочним рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 27 серпня 2019 року (а.с. 100- 104) у задоволенні позову Районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району, як органу опіки та піклування, у цій справі відмовлено.
Попереджено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , про необхідність змінити ставлення до виховання дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, позивач Районна адміністрація Запорізької міської ради по Хортицькому району, як орган опіки та піклування, у своїй апеляційній скарзі (а.с. 106-110) просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов позивача задовольнити.
В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Маловічко С.В. та Подліянову Г.С. (а.с. 113).
Ухвалою апеляційного суду (а.с. 114) апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито.
В автоматизованому порядку суддею Кримською О.М. у цій справі замінено суддю Маловічко С.В. у зв`язку із тривалою хворобою останньої (а.с. 116-117).
Ухвалою апеляційного суду (а.с.118) дану справу призначено до апеляційного розгляду.
Відповідач ОСОБА_5 та третя особа не скористались своїм правом на подачу апеляційному суду відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу позивача у цій справі станом на час її розгляду апеляційним судом.
Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.
У судовому засіданні 04 грудня 2019 року апеляційним судом було розпочато розгляд цієї справи по суті за відсутністю відповідача ОСОБА_5 за присутністю представника позивача - ОСОБА_6 (а.с. 129) та представника третьої особи: Дев`ятко І.О. (а.с.130): заслухано доповідь судді-доповідача, пояснення учасників цієї справи, що з`явились, які у тому числі на запитання апеляційного суду пояснили, що на теперішній час після ухвалення рішення судом першої інстанції у цій справі нічого не змінилось, троє дітей досі перебувають у третьої особи, мати за дітьми не з`являється, вони їй не потрібні, діти телефонують матері, вона обіцяє їх забрати, але не забирає, коштів на утримання дітей не надає; неповнолітній ОСОБА_4 , 2003 р.н., так й мешкає у тітки, яка не приходиться йому родичем по документах, але вважає себе за його бабусю по батькові; у розгляді справи оголошено перерву в порядку задоволення клопотання позивача, заявленого представником позивача за результатами роз`яснення йому апеляційним судом в порядку ст. 12 ч. 5 ЦПК України права заявити (не заявити) клопотання про долучення до матеріалів цієї справи актів обстеження з місця проживання відповідача та окремо старшої дитини.
08 січня 2020 року на адресу апеляційного суду від позивача через канцелярію надійшли довідка про відвідування ОСОБА_5 , за змістом якої: двері ніхто не відчинив; акт обстеження задовільних умов проживання неповнолітнього  ОСОБА_4  із тіткою, яка не приходиться йому родичем по документах, але вважає себе за його бабусю по батькові, пояснення неповнолітнього ОСОБА_4 , за змістом яких: перед кожним засіданням він та інші діти дзвонять матері, вона обіцяє приїхати, але не приїздить повідомляє, що у неї якісь проблеми з ногою (а.с. 137-143).
У судове засідання 15 січня 2020 року повідомлена апеляційним судом з дотриманням вимог ЦПК України про дату, час і місце розгляду цієї справи (а.с. 136) відповідач ОСОБА_5 повторно не з`явились, про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістила, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавала. 
За змістом ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.
В силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.
При вищевикладених обставинах, апеляційний суд визнав неповажною причину неявки у дане судове засідання відповідача ОСОБА_5 і на підставі ст. 372 ч. 2 ЦПК України ухвалив розглядати дану справу апеляційним судом у даному судовому засіданні за відсутністю останньої за присутністю представника позивача - ОСОБА_6 (а.с. 129) та слухача Дев`ятко І.О. (представник третьої особи, строк довіреності якого закінчився 31.12.2019 року а.с.130, нова довіреність не була надана апеляційному суду).
Заслухавши доповідь судді-доповідача, додаткові пояснення представника позивача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню у цій справі з таких підстав.
В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення і ухвалити …нове рішення.
В силу вимог ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення …та ухвалення нового рішення …є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно із ст. 258 ч. 1 п. 2, 3 ЦПК України судовими рішеннями є рішення, постанови. 
За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.
Встановлено, що суд першої інстанції, відмовляючи позивачу у цій справі у задоволенні його позову у цій справі, керувався ст. ст. 2, 4, 12, 13, 263-265 ЦПК України та виходив із того, що він не погоджується із висновком органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 , оскільки вважає, що винна поведінка ОСОБА_5 відсутня, позивачем не доведено свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками.
Проблеми, що склались у сім`ї ОСОБА_5 , можливо виправити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, попередивши ОСОБА_5 про необхідність змінити ставлення до виховання дітей та поклавши контроль за виконанням ОСОБА_5 батьківських обов`язків на орган опіки та піклування районну адміністрацію Запорізької міської ради по Хортицькому району.
Оскільки, судом були встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є матір`ю дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відповідач разом з дітьми проживає в квартирі АДРЕСА_1 .
Відповідно до актів обстеження умов проживання та довідок про відвідування від 15.01.2018 № 10-09/099, 17.01.2018 № 10-09/129, 23.01.2018, № 10-09/176, 31.01.2018 № 10-09/242, 25.04.2018 № 10-09/744, 04.05.2018 № 10-09/790, 14.05.2018 № 10-09/863, 29.05.2018 № 10-09/968, 31.05.2018 № 10-09/1087, 15.08.2018 № 10-09/1611, 03.09.2018 № 10-09/1796 (а.с. 23-32) умови проживання незадовільні, в квартирі завжди відчувався неприємний запах бруду, тютюну та спиртних напоїв, в квартирі проживає велика собака співмешканця, всюди повзають таргани, на стінах відсутні шпалери, квартира потребує ретельного прибирання та косметичного ремонту, тривалий час був відсутній холодильник, також відсутня пральна машина, санвузол у занедбаному стані. Для дітей були облаштовані місця для сну, в наявності була невелика кількість одягу та взуття, але зі слів сусідів, діти не завжди були вдягнені та взутті за сезоном. Для всіх дітей є один стіл для навчання, на якому є комп`ютер. Під час останнього візиту до квартири мати була в стані алкогольного сп`яніння, на питання спеціалістів Хортицькому району служби (управління) у справах дітей ЗМР відповідала неохоче та здебільшого незрозуміло.
Відповідно до інформації Запорізького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді (а.с. 17, 20, 21) родина ОСОБА_8 перебуває на обліку сімей/осіб, які опинились в складних життєвих обставинах у відділі соціальної роботи по Хортицькому району з 17.01.2018 до теперішнього часу. Під час відвідувань з`ясовано, що родина мешкає в двокімнатній квартирі, квартира потребує ретельного прибирання та косметичного ремонту, під час відвідувань відчувався запах спиртних напоїв та сечі, для дітей не були організовані місця для сну, був присутній стіл для навчання. Також, зі слів сусідів, вдалося з`ясувати, що мати, ОСОБА_5 , ніде не працює, часто зловживає алкогольними напоями, діти не відвідують навчальні заклади, вся родина ОСОБА_8 відноситься агресивно до мешканців будинку, діти кидають з балкону сміття в людей, постійно відбуваються сварки між сусідами. Під час останнього візиту було встановлено, що з`явився холодильник, в наявності були продукти харчування, але ОСОБА_5 була в стані алкогольного сп`яніння, на запитання спеціалістів не могла дати чітку відповідь.
Згідно з інформацією КЗ «Запорізький центр первинної медико-санітарної допомоги № 5» від 21.01.2018 діти з`явилися на прийом у супроводі баби, на призначений повторний огляд діти більше не з`явились, при відвідуванні за місцем проживання двері ніхто не відчиняв (а.с. 21).
Відповідно до інформації КЗ «Запорізька спеціалізована школа-інтернат ІІ-ІІІ ступенів «Козацький ліцей» від 31.05.2018 року (а.с. 19 зворот.) мати, ОСОБА_5 , не виконує свої батьківські обов`язки відносно своїх малолітніх дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не відвідує школу та батьківські збори, не цікавиться навчанням синів, не прислуховується до порад педагогів та рекомендацій лікарів. Діти приходили до школи брудними, речі були невипрані, від них відчувався запах тютюну та затхлості. Зі слів дітей, мати примушувала їх жебракувати. З 10.04.2018 діти взагалі не відвідували навчальний заклад.
Відповідно до характеристик з Запорізької загальноосвітньої школи № 24 на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мати не виконує свої батьківські обов`язки, веде асоціальний спосіб життя, батьківські збори не відвідувала, на виклики педагогів та класних керівників не реагувала, за весь час з`явилася один раз у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 18).
Спеціалістами відділу по Хортицькому району служби (управління) у справах дітей неодноразово були направлені документи до Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області для вирішення питання щодо притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП. Згідно з інформацією наданою ювенальною превенцією Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області від 28.02.2018,
07.06.2018 року діти ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , були влаштовані на повне державне забезпечення в КЗ «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» ЗОР за заявою матері,  ОСОБА_5 , оскільки вона перебувала у важкому стані, потребувала термінового лікування (а.с. 22).
15.08.2018, 05.09.2018 року на комісії з питань захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району розглядалося питання щодо повернення малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до родини. 15.08.2018  ОСОБА_5 повідомляла, що має намір забрати дітей додому, влаштувати ОСОБА_9 та ОСОБА_2 до іншого навчального закладу, створити належні умови для проживання, але нічого не виконала та не з`явилася на наступне засідання комісії. В зв`язку з неявкою ОСОБА_5 05.09.2018 на засідання комісії, відсутністю будь-яких пояснень своєї неявки, невиконання рекомендацій членів комісії, які були надані ще 15.08.2018, було прийнято рішення про недоцільність повернення дітей з КЗ «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» ЗОР та необхідність звернення до Хортицького районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою про позбавлення батьківських прав відносно дітей.
19.09.2018 головою районної адміністрації по Хортицькому району було затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав  ОСОБА_5  (а.с. 7).
Свідок ОСОБА_10 у суді першої інстанції зазначала, що працює начальником відділу Запорізького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, пояснила, що з 17.08.2018 року родина ОСОБА_8 перебуває на обліку у центрі. Центром було встановлено, що в квартирі ОСОБА_5 відсутні нормальні умови для проживання в ній дітей, у дітей немає окремих спальних місць, білизна є брудною, відчувається запах тютюну та алкоголю, відсутні продукти харчування. Матір дітей знаходилась під час відвідування у стані сп`яніння. Сусіди казали, що ОСОБА_5 не працює. Діти не відвідують школу.
Свідок ОСОБА_11 у суді першої інстанції зазначала, що працює вчителем в школі №24 та є класним керівником ОСОБА_4 , 2003 р.н., пояснила, що ОСОБА_12 навчається в школі з першого класу, в цьому році закінчив 9 клас школи. Його вихованням повністю займається бабуся та дідусь. Матір ОСОБА_5 жодного разу не була в школі. ОСОБА_13 проживає не з матір`ю. Вона викликала багато разів в школу матір, але вона не з`являлась.
Судом у відповідності до вимог ст.171 СК України було з`ясовано думку дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щодо позбавлення їх матері ОСОБА_5 батьківських прав.
Так, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , суду першої інстанції пояснив, що він проживає в центрі реабілітації дітей з 07.06.2018 року, де закінчив 5 клас школи. До цього він проживав у квартирі разом з матір`ю ОСОБА_5 своїм братом ОСОБА_9 , сестрою ОСОБА_14 та бабусею. Матір не працювала, готувала їжу матір або бабуся. Його та інших дітей забрали до центру, оскільки матір захворіла і не могла доглядати дітей. Останній раз матір відвідувала їх у центрі весною, вони спілкуються з нею по телефону, мама обіцяє забрати дітей додому, але до цього часу цього не зробила. Мама пояснила, що знайшла роботу. Вважає, що для нього буде краще повернутись додому та проживати разом з матір`ю.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суду першої інстанції пояснив, що його, брата та сестру забрали до центру реабілітації за заявою матері. Останній раз мама відвідувала їх у центрі весною 2019 року. Він та інші діти часто спілкуються з мамою по телефону, вона обіцяє, що забере їх додому, обіцяла з`явитись в судове засідання, але не прийшла. Коли вони проживали в квартирі з матір`ю, готувала їжу мама та бабуся, у нього та інших дітей було достатньо одягу. Домашні вправи вони робили за столом в кімнаті. Вважає, що для нього буде краще повернутись додому та проживати разом з матір`ю.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . суду першої інстанції пояснила, що її та братів ОСОБА_16 та ОСОБА_9 направила до центру реабілітації, оскільки їх матір захворіла. Вдома готувала їсти мама та бабуся. У неї було спальне місце, мама допомагала їй з домашнім завданням. Останній раз вона бачила маму у лютому 2019 року. Мама обіцяє, що забере їх з центру додому. Бажає проживати дома з матір`ю.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , суду першої інстанції пояснив, що він проживає з бабусею з першого класу навчання у школі, квартира знаходиться у сусідньому будинку. При цьому він постійно спілкується із матір`ю, молодшими братами та сестрою, майже кожного дня. Матір ходила з ними на прогулянки, на пляж. Він часто бував у квартирі, де проживала матір з молодшими дітьми. Іноді в квартирі було брудно, але мама прибирає. Вдома завжди були продукти харчування. Близько року тому ОСОБА_5 захворіла, їй мали зробити операцію, тому вона не могла доглядати дітей, попросила, щоб дітей забрали на літній період. На даний час молодші брати та сестра знаходяться у центрі реабілітації, він їх регулярно відвідує. На даний час матір працює на сільськогосподарських роботах. Заперечує проти позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 , просить надати їй другий шанс.
Відповідно до положень Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою ВР від 27.02.1991року № 789-ХІІ) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.
Держави - учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Дитина з моменту народження має право на піклування своїх батьків.
Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
У відповідності до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно ч. 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
П. 15 Постанови ПВСУ № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007 визначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні матір`ю, батьком обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, не зважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки.
Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.
П. 16 Постанови ПВСУ № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007 роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).
Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При винесенні рішення про відібрання дитини від батьків може постати необхідність врахування цілої низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (SAVINY v. UKRAINE, № 39948/06, § 50, ЄСПЛ, від 18 грудня 2008 року).
Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін по справі, свідків, з`ясувавши думку дітей, суд першої інстанції встановив непоодинокі випадки невиконання ОСОБА_5 своїх батьківських обов`язків.
Так, ОСОБА_5 не приділяє достатньо уваги навчанню своїх дітей, не відвідує школу, батьківські збори, мали місце випадки, коли діти більше місяця не ходили до школи. Разом з тим, у квартирі, де проживає родина ОСОБА_8 , є письмовий стіл для виконання домашніх завдань. Як пояснила ОСОБА_3 , матір допомагала їх з навчанням у школі. ОСОБА_17 та ОСОБА_9 пояснили, що не відвідували школу, яка знаходиться на значній відстані від дому, через відсутність грошей на проїзд. Акти обстеження та пояснення самих дітей свідчать про те, що діти мають спальні місця, хоча постільна білизна знаходиться у незадовільному стані.
Під час відвідування квартири, спеціалісти встановили, що у родини з`явився холодильник, наявні продукти харчування. Допитані в судовому засіданні діти підтвердили, що матір ОСОБА_5 або їх бабуся готували їжу, вони не мали проблем із харчуванням, пояснили, що саме готували їм матір.
Судом першої інстанції не було встановлено фактів жорстокого поводження ОСОБА_5 із дітьми, які пояснили, що сумують за матір`ю та бажають якомога швидше повернутись додому. Незважаючи на існування цілого ряду проблем, які пов`язані із відсутністю джерела доходу у ОСОБА_5 , залежності її від алкоголю, суд першої інстанції вважав, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 , яке матиме наслідком примусове відібрання дітей від неї, не є пропорційним заходом для виправлення ситуації, яка склалась у сім`ї. Встановлення державної опіки над дітьми не відповідає інтересам дітей, оскільки судом не встановлено обставин, які дають підстави вважати, що проживання разом з матір`ю ОСОБА_5 створює для них, їх життя та здоров`я, справжню небезпеку.
Згідно ч.6 ст.19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.
Проте із такими висновками суду першої інстанції у цій справі погодитись не можна з таких підстав.
Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України - питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду. 
Рішення суду першої інстанції вимогам ст. ст. 263-264 ЦПК України у цій справі не відповідає.
Має місце неповне з`ясування судом першої інстанції фактичних обставин цієї справи, що мають значення для справи; недоведеність деяких обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, фактичним обставинам цієї справи; порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.
Апеляційний суд на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів апеляційної скарги позивача.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ст. 367 ч. 2 ЦПК України).
Доказами, передбаченими ст. 367 ч. 2 ЦПК України, у цій справі, які можуть бути прийняті апеляційним судом до уваги у цій справі на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України з метою повного та всебічного апеляційного перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів апеляційної скарги позивача, є надані позивачем апеляційному суду до його апеляційної скарги докази: довідка про відвідування ОСОБА_5 , акт обстеження умов проживання неповнолітнього ОСОБА_4 , пояснення неповнолітнього ОСОБА_4 (а.с. 137-143), які лише додатково підтверджують свідоме ухилення матері від виконання своїх батьківських обов`язків відносно всіх дітей у цій справі, навіть, після ухвалення рішення судом першої інстанції у цій справі.
Наявність будь-якої хвороби у відповідача ОСОБА_5 (нога тощо), яка у тому числі не підтверджена будь-якими належними, допустимими доказами у цій справі взагалі, не звільняє відповідача від виконання нею своїх обов`язків матері по відношенню до дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з виховування, піклування про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, утримування цих дітей.
В силу вимог ст. 171 СК України суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.
Суд першої інстанції помилково не взяв до уваги у цій справі наявний у цій справі обґрунтований письмовий висновок органу опіки та піклування № 01/01-22/0950 від 19.09.2018 року про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно всіх дітей (а.с.7-9). 
Апеляційним судом при вищевикладених фактичних обставинах цієї справи встановлено, що відповідач ОСОБА_5 свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків з виховування, піклування про здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, утримання дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживання разом з матір`ю ОСОБА_5 створює для цих дітей справжню небезпеку для їх життя, здоров`я, отримання освіти т.і.
За таких фактичних обставин цієї справи, вимоги позивача до відповідача у цій справі про позбавлення батьківських прав останньої відносно всіх дітей у цій справі є обґрунтованими, доведеними та підлягають задоволенню.
Крім того, в силу вимог ст. 166 ч. 3 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. 
Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_5 не працює (належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні), скрутний матеріальний стан останньої, враховуючи зміст актів обстеження місця проживання відповідача, а також кількість неповнолітніх дітей - 4 (чотири), які потребують утримання від відповідачки, апеляційний суд вважає за необхідне і доцільне, з урахуванням принципу розумності та справедливості, рівності прав всіх дітей, які з дати подачі позову у цій справі перебувають на утриманні Комунального закладу «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради ( ОСОБА_1 .,  ІНФОРМАЦІЯ_1 ,  ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 ,  ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та третіх осіб ( ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_4 ), стягнути з відповідача ОСОБА_5  на користь особи чи установи, на утриманні якої будуть знаходитись діти  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти у мінімальному розмірі, передбаченому ст. 182 ч. 2 СК України, а саме: у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця на кожну дитину окремо, саме починаючи з дня подання позову - 20.09.2018 року і до досягнення дітьми повноліття; в іншій частині позовних вимог позивача до відповідача про стягнення аліментів у цій справі слід відмовити за їх необґрунтованістю та недоведеністю. 
При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги позивача у цій справі частково ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, а рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам щодо його законності і обґрунтованості.
За таких обставин, апеляційну скаргу Районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району, як органу опіки та піклування, в інтересах неповнолітніх ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 ,  ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 ,  ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_3 ,  ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_4 , слід задовольнити частково; заочне рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 27 серпня 2019 року у цій справі слід скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким позов позивача у цій справі задовольнити частково; позбавити ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьківських прав відносно неповнолітніх  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 ,  ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 ,  ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_3 ,  ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_4 ; передати неповнолітніх  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 ,  ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 ,  ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_3 ,  ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_4 , Районній адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району, як органу опіки та піклування, до вирішення їх подальшої долі; стягнути з  ОСОБА_5  на користь особи чи установи, на утриманні якої будуть знаходитись діти,  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця на кожну дитину окремо, починаючи з дня подання позову - 20.09.2018 року і до досягнення дітьми повноліття; в іншій частині позовних вимог слід відмовити.
Разом із тим, апеляційний суд вважає за доцільне роз`яснити учасникам цієї справи, що ОСОБА_5 не позбавлена права у подальшому вирішувати питання про поновлення батьківських прав у порядку, передбаченому ст. 169 СК України. 
Керуючись ст. ст. 12-13, 81-82, 89, 141, 367-368, 372, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району, як органу опіки та піклування, в інтересах неповнолітніх ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , задовольнити частково.
Заочне рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 27 серпня 2019 року у цій справі скасувати.
Ухвалити нове судове рішення.
Позов позивача у цій справі задовольнити частково. 
Позбавити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьківських прав відносно неповнолітніх ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 
Передати неповнолітніх ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , Районній адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району, як органу опіки та піклування, до вирішення їх подальшої долі.
Стягнути з  ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , не працює, зареєстрована за адресою:  АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 13.01.2011 року Хортицьким РВ ЗМУ ГУМВС в Запорізькій області) на користь особи чи установи, на утриманні якої будуть знаходитись діти,  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця на кожну дитину окремо, починаючи з дня подання позову - 20.09.2018 року і до досягнення дітьми повноліття.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови.
Повний текст постанови апеляційним судом складений 27.01.2020 року, оскільки у період з 25.01.2020 року по 26.01.2020 року включно мали місце вихідні дні.

Головуючий суддя	Суддя	Суддя	
Гончар М.С. 	Подліянова Г.С.	Кримська О.М.