ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2020 р. м. Харків	Справа № 554/10745/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Гуцала М.І.,
Суддів: Бенедик А.П. ,  Донець Л.О. ,
за участю секретаря судового засідання Соколової О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 08.01.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Січиокно Т.О., вул. Навроцького, 5, м. Полтава, Полтавська, 36002, повний текст складено 10.01.20 року по справі № 554/10745/19
за позовом       ОСОБА_1  
до      Департаменту патрульної поліції ,      Інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції капітана поліції Горбаня Вадима Сергійовича              
про визнання дій незаконними, визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції,  Інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції капітана поліції Горбаня Вадима Сергійовича, Департаменту патрульної поліції,   в якому просив:
- визнати протиправними дії інспектора № 4 батальйону, капітана поліції Управління патрульної служби в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Горбаня Вадима Сергійовича, пов`язані із винесенням постанови серії ДПО 18 №684870 від 20.11.2019 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 680 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП, визнавши її незаконною та скасувавши.
Рішенням Октябрського районного суду м. Полтава від 08.01.2020  позов залишено без задоволення, а постанову серії ДПО18 № 684870 від 20.11.2019 року, винесену інспектором роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції капітаном поліції Горбанем В.С. стосовно ОСОБА_1 за ч. 2 ст.121 КУпАП, без змін.
Не погодившись з таким рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 08.01.2020 та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана ним постанова не відповідає вимогам закону, винесена з порушенням установленого порядку накладення адміністративного стягнення, ґрунтується на неповному та необ`єктивному розгляді справи про адміністративне правопорушення. Встановивши відсутність вогнегасника БП - 3, інспектор поліції не склав акта, який би фіксував цей факт і його копія водію не вручалася. Звертає увагу, що у транспортному засобі був наявний вогнегасник, однак це не було взято судом до уваги. Також, зауважує, що стандартом ДСТУ 3649 не визначено вид вогнегасника, який зобов`язаний мати водій, а вогнегасника БП-3 взагалі не існує. Крім того, під його керуванням транспортним засобом не здійснювалося перевезення пасажирів, він не знаходився на маршруті, а рухався до автопарку для проведення ремонту без маршрутних табличок, а отже був незаконно зупинений. Стверджує, що відповідачем порушено порядок розгляду справи, оскільки не повідомлено, яка справа розглядається, хто притягується до адміністративної відповідальності, не роз`яснено позивачу його права та обов`язки, чим порушено право на захист.
Відповідач у справі не скористався своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, що не перешкоджає розгляду справи.
Представником позивач, 02.03.2020 через засоби електронного зв`язку подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з проведенням розгляду справи в режимі відеоконференції. Суд апеляційної інстанції, відмовив у задоволенні цього клопотання, оскільки, участь позивача в судовому засіданні обов`язковою не визнавалась, не подано документів, які підтверджують неявку в судове засідання з поважних причин та у відповідності до ч. 3 ст. 268  КАС України, його неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи. Крім цього, вказана справа належить до категорії термінових адміністративних справ, що у свою чергу, також унеможливлює відкладення розгляду справи іншу дату.
За приписами ст. 268 КАС України у справах, визначених статтями 273 - 277, 280 - 283, 285 - 289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку (ч. 1 ст. 268 КАС України).
Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду (ч. 2 ст. 268 КАС України).
Колегія суддів визнала за можливе розглянути справу з урахуванням положень ч. 4 ст. 229 та ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
В ході судового розгляду встановлено, що згідно постанови серії ДПО18 № 684870 від 20.11.2019, винесеної інспектором роти №4 БУПП в Полтавській області ДПП капітаном поліції Горбанем В.С., ОСОБА_1  визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 680, 00 грн. за те, що він 20.11.2019 о 15 год. 07 хв. по вулиці Київській, 49-А у с. Розсошенці Полтавського району Полтавської області керував транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, не маючи передбаченого ДСТУ 3649 вогнегасника ВП-3, чим порушив п.п. 31.4.7 ПДР.
Вважаючи таку постанову незаконною, позивач звернувся до суду з позовом.
Суд першої інстанції залишаючи без задоволення позов, а постанову відповідача без змін, виходив з того, що інспектором роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції капітана поліції Горбанем В.С. на законних підставах було винесено постанову про адміністративне правопорушення стосовно позивача.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з наступних підстав.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, як це передбачено статтею 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично - дорожній мережі.
Положеннями пункту 8 частини 1 статті 23 вказаного Закону зазначено, що у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга і третя статті 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
В силу ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
З матеріалів справи вбачається, що позивач 20.11.2019 о 15 год. 07 хв. по вулиці Київській, 49-А у с. Розсошенці Полтавського району Полтавської області керував транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, не маючи передбаченого ДСТУ 3649 вогнегасника ВП-3.
У зв`язку із порушенням позивачем вимог п.п. 31.4.7 «є» ПДР та ДСТУ 3649:2010, відповідачем винесена постанова про адміністративне правопорушення серії ДПО18 №6870 від 20.11.2019.
Відповідно п. 31.1 ПДР, технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічно документації.
Забороняється експлуатація транспортних засобів за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: п. 31.4.7 Інші елементи конструкції:
є) відсутні:
-медична аптечка з нанесеними на неї відомостями про тип транспортною засобу, для якого вона призначена, - на мотоциклі з боковим причепом, легковому, вантажному автомобілі, колісному тракторі, автобусі, мікроавтобусів, тролейбусі, автомобілі, що перевозить небезпечний вантаж;
-працездатний вогнегасник на легковому, вантажному автомобілі, автобусі.
Аптечка, перелік медикаментів якої відповідає ДСТУ 3961-2000 для відповідного типу транспортного засобу, і вогнегасник повинні бути у закріпленому стані у місцях, визначених підприємством-виробником. У разі коли конструкцією транспортного засобу зазначені місця не передбачено, медична аптечка і вогнегасник повинні розташовуватись у легкодоступних місцях.
Тип і кількість вогнегасників повинні відповідати встановленим нормам та бути сертифікованими в Україні відповідно до вимог законодавства.
В ході судового розгляду встановлено, що під час перевірки відповідачем транспортного засобу Рута 25, д.н.з. НОМЕР_1 , який є автобусом та має більше ніж 9 місць для сидіння з місцем водія включно, а його вага не перевищує 5 тонн, виявлено лише один вогнегасник, а не два, як це визначено вимогами ДСТУ 3649:2010.
Відповідно до п. 6.8.21 ДСТУ 3649:2010 «Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання», в автобусі, тролейбусі і вантажному автомобілі, тимчасово пристосованому для перевезення пасажирів, один вогнегасник має бути в кабіні водія, а другий (або інші) - у пасажирському салоні (кузові).
Крім того, колегія суддів враховує, що постановою Кабінету Міністрів України № 1128 від 08.10.1997 «Про забезпечення колісних транспортних засобів первинними засобами пожежогасіння» (далі - Постанова № 1128)було затверджено норми оснащення вогнегасниками колісних транспортних засобів. Зокрема, для автобуса, що має більше 9 місць для сидіння з водієм включно та повною масою не більше 5 тон, передбачена обов`язкова наявність не менше одного порошкового  (закачного типу ВП-3 (з) або з газом-витискувачем у балоні ВП-3) із зарядом вогнегасної речовини не менше 3 кг.
В той же час, як було встановлено в ході перевірки та не заперечується позивачем, транспортний засіб був обладнаний лише одним вогнегасником із зарядом вогнегасної речовини 2 кг., що не відповідає вимогам Постанови №1128.
Завданнями і функціями УПП у Полтавській області ДПП є реалізація державної політики в сфері забезпечення публічної безпеки і громадського порядку, безпеки дорожнього руху, виявлення та припинення фактів порушення безпеки дорожнього руху, контроль за додержанням законів, інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. ( розділ 2 Положення про Департамент патрульної поліції, затвердженого наказом НП України від 18.11.2015 року № 96).
Повноваженнями поліцейського патрульної поліції, відповідно до посадової інструкції, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 05.01.2016 року № 4/1, під час несення служби є розгляд справ про адміністративні правопорушення та застосування заходів адміністративного впливу до правопорушників, які вчинили адміністративне правопорушення у випадках та у спосіб, які передбачені законодавством.
Статтею 52-3 Закону України «Про дорожній рух» до повноважень Національної поліції у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху віднесено здійснення контролю за безпекою дорожнього руху під час надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів, у тому числі небезпечних, додержанням законодавства у зазначеній сфері, розробленням і видачею в установленому порядку документів щодо погодження маршрутів руху транспортних засобів під час дорожнього перевезення небезпечних вантажів.
З наданого відповідачем до суду відеозапису встановлено, що на транспортному засобі, який знаходився  на початковій (кінцевій) зупинці, що по вулиці Київській, 49-А у с. Розсошенці Полтавського району Полтавської області, були наявні маршрутні таблички (біля передніх пасажирських дверей), якими повідомлялося про використання автобусу для перевезення пасажирів за визначеними маршрутами. Ці дані спростовують показання позивача в тій частині, що він не здійснював перевезення пасажирів, оскільки не знаходився на маршруті, а рухався до автопарку для проведення ремонту без маршрутних табличок.
Таким чином, інспекторами патрульної поліції транспортний засіб під керуванням позивача не зупинявся саме з метою здійснення контролю за безпекою дорожнього руху під час надання послуг з перевезення пасажирів. В той же час нормами діючого законодавства вони наділені повноваженнями перевіряти транспортні засоби на наявність чи відсутність технічних несправностей та комплектність автобусу, який використовується для перевезення пасажирів.
Визнаючи доводи апеляційної скарги позивача щодо порушення процедури притягнення його до відповідальності необгрунтованими, колегія суддів виходить з наявних у матеріалах справи відеодоказів, згідно яких на місці розгляду справи позивача було ознайомлено з правами, передбаченими ст.268 КУпАП, жодних обмежень в їх користуванні не встановлено, оскаржувана постанова власноручно ним підписана та отримано її копію.
Пунктом 1 Розділу І «Порядку здійснення контролю за технічним станом колісних транспортних засобів під час їх експлуатації», затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 13.10.2008 року № 534, визначено процедуру проведення працівниками Державтоінспекції перевірок технічного стану колісних транспортних засобів під час їх експлуатації в період між державними технічними оглядами, які здійснюються у випадку наявних ознак, що свідчать про технічну несправність КТЗ або забруднення ним навколишнього середовища, відповідно до вимог абзацу першого пункту 21 статті 11 Закону України «Про міліцію».
Оскільки перевірка транспортного засобу під керуванням позивача, здійснювалася не працівниками державтоінспекції, а працівниками патрульної поліції, то дія вищевказаного Порядку на останніх не поширюється.
Працівники патрульної поліції під час виконання покладених на них обов`язків керуються Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015 року (далі - Інструкція).
Пункти 3,4 Розділу VІІІ Інструкції передбачає контроль за відповідністю технічного стану транспортного засобу, що підлягає обов`язковому технічному контролю, здійснюється поліцейським шляхом візуального (органолептичного) огляду елементів систем та механізмів такого транспортного засобу та/або перевірки їх працездатності і справності за допомогою спеціальних пристроїв (приладів), які сертифіковані та пройшли повірку відповідно до вимог, передбачених правилами, нормами та стандартами у сфері безпеки дорожнього руху.
Поліцейський, який здійснює контроль за відповідністю технічного стану транспортного засобу, що підлягає обов`язковому технічному контролю, у разі наявності технічної можливості застосовує під час контролю технічні прилади та засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засоби фото- і кінозйомки, відеозапису.
У разі застосування спеціальних пристроїв (приладів) за результатами контролю за відповідністю технічного стану транспортного засобу, що підлягає обов`язковому технічному контролю, поліцейський складає Акт відповідності технічного стану транспортного засобу та його обладнання (далі - Акт відповідності) у двох примірниках, один з яких вручається водієві транспортного засобу.
Оскільки контроль за відповідністю технічного стану транспортного засобу здійснювався поліцейським шляхом візуального огляду без застосування спеціальних пристроїв, складення Акту відповідності не є обов`язковим.
Отже, колегія суддів погоджується із висновком відповідача про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КУпАП, а саме: керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має  несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації.
Доводи апеляційної скарги з приводу зазначення в оскаржуваній постанові використання ОСОБА_1 у транспортного засобу Рута-25 д.н.з. НОМЕР_1 не маючи передбаченого ДСТУ 3649 вогнегасника, а саме: БП-3, колегія суддів вважає неприйнятними, адже судом першої інстанції було зазначено, що у постанові інспектором помилково (у вигляді описки) зазначено вид вогнегасника БП-3, замість правильного ВП-3. Колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що це є механічною помилкою, яка не впливає на правильність рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності за відсутність належних засобів пожежогасіння у транспортному засобі, який призначений для використання шляхом перевезення пасажирів у кількості більше 9 осіб.
Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 №684870 від 20.11.2019 була винесена інспектором роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції капітаном поліції Горбанем Вадимом Сергійовичем на підставі та у межах наявних повноважень, у законодавчо визначений спосіб, а тому правові підстави для її скасування відсутні.
Відхиляючи інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з того, що п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень передбачено обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень, проте це не свідчить про необхідність відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що зумовлює, згідно приписів ст.316 КАС України, залишення вимог апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.
Керуючись ст. ст. 229, 315, 316,  321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 08.01.2020 року по справі № 554/10745/19  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя 	(підпис)	М.І. Гуцал	
Судді	(підпис)  (підпис) 	А.П. Бенедик    Л.О. Донець   	
Повний текст постанови складено  02.03.2020.