ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2224/20 Справа № 212/10080/18 	  	Суддя у 1-й інстанції - Козлов Ю. В. Суддя у 2-й інстанції - Барильська  А. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2020 року                                                                м.Кривий Ріг
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справах:
головуючого - судді: Барильської А.П.,
суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,
сторони
позивач:  ОСОБА_1 
відповідач:  ОСОБА_2 
розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч.13 ст. 7, ч.1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами,  апеляційну скаргу  ОСОБА_3 , який дії в інтересах та від ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 жовтня 2019 року, яке постановлено суддею Козловим Ю.В. в місті Кривому Розі та повний текст рішення складено 05 листопада 2019 року, -
В С Т А Н О В И В:
В грудні 2018 року позивач звернулася з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. 
В обґрунтування позову зазначено, що позивач з 26 серпня 2000 року по 02 жовтня 2012 року перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Донька досягла повноліття та продовжує навчання і є студентом І курсу денної форми навчання, група І-18, фізико-математичного факультету Державного вищого навчального закладу «Криворізький державний педагогічний університет». В зв`язку з продовженням навчання донька потребує матеріальної допомоги. Самостійно утримувати доньку, яка навчається, позивач не має можливості. Відповідач в добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу, тому вона вимушена звернутись до суду.
Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 жовтня 2019 року позовні вимоги позивача задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів його доходу на користь ОСОБА_1 , на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4 , яка продовжує навчання, починаючи стягнення з 26 грудня 2018 року до закінчення навчання 30 червня 2022 року, але не більше ніж до 23-х років.
Відповідно до ст. 367ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів допущено до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.
Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 704 грн. 60 коп.
В апеляційній скарзі представник відповідача, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, ставить питання скасування рішення суду, вважає, що судом першої інстанції допущено неповне з`ясування обставин справи, зокрема, не враховано, що відповідач ніде не працює, оскільки був звільнений з підприємства по догляду за дитиною до 14 років, тому розмір доходів позивача є більше ніж розмір доходів відповідача.
Апелянт зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги клопотання відповідача щодо залучення до справи в якості третьої особи повнолітньої доньки та призначення стягнення аліментів на користь та на її утримання, а не позивача.
Відзив на апеляційну скаргу не подано. 
Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що сторони по справі з 2000 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано в 2012 році (а.с. 8-9).
Від шлюбу мають доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10).
Згідно довідки Державного вищого навчального закладу «Криворізький державний педагогічний університет», ОСОБА_4 є студенткою першого курсу денної форми навчання, фізико - математичного факультету, на бюджетній основі, термін закінчення навчання 30 червня 2022 року (а.с. 11).
Згідно довідки № 151 Дошкільного навчального закладу(ясла - садок) № 76 Криворізької міської ради позивач ОСОБА_1 за період з січня 2018 року по лютий 2019 року отримала дохід 56 057, 83 гривні (а.с. 48).
Відповідно до довідки № 114 Криворізького державного педагогічного університету ОСОБА_4 отримала стипендію за період вересень 2018 року по лютий 2019 року у розмірі 9 960 грн. (а.с. 50).
18 червня 2013 року відповідач ОСОБА_2 зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 (а.с. 56).
Від шлюбу у сторін народилась дитина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 28).
Відповідно до копії трудової книжки, відповідач ОСОБА_2 04 вересня 2018 року звільнений з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» за власним бажанням, по догляду за дитиною до 14 років (а.с. 35).
Стягуючи з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4 на період її навчання, у розмірі 1/6 частин з усіх видів його доходу, суд першої інстанції керувався вимогами ст.ст. 182, 199, 200 СК України та виходив з того, що повнолітня донька ОСОБА_4 у зв`язку із продовженням навчання, потребує матеріальної допомоги, а відповідач має матеріальну можливість її надавати.
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції стосовно потреби ОСОБА_4 у зв`язку із навчанням у матеріальній допомозі та можливості відповідача надавати таку допомогу, проте, не може у повному обсязі погодитися із визначеним судом першої інстанції розміром стягнутих аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
У відповідності до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції правильно визначився із правовідносинами, які виникли між сторонами і відповідно до норм ст. 199 СК України дійшов вірного висновку про зобов`язання батьків утримувати повнолітню доньку, яка продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу та вірно визначив період її навчання.
Цей висновок суду також узгоджується з роз`ясненнями, наданими Пленумом Верховного Суду України в п. 20 Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року.
Однак, визначаючи розмір аліментів, суд першої інстанції не в повній мірі врахував вимоги ч.1 ст. 200 СК України, відповідно до якої суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України, а також роз`яснень, наведених Пленумом Верховного Суду України в п. 17 вищевказаної Постанови.
В частині 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Крім того, згідно ч. 2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів, який підлягає стягненню з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Однак, визначаючи розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача у розмірі 1/6 частини, суд першої інстанції не в повному обсязі дослідив матеріальне становище відповідача, що має істотне значення для справи.
Як вбачається із матеріалів справи, на утриманні ОСОБА_2 знаходиться неповнолітня донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідач ніде не праціює, оскільки останній був звільнений за власним бажанням з підприємства по догляду за дитиною до 14 років(а.с. 28,35).
Натомість, повнолітня донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається на денній формі навчання, на бюджетній основі, отримує стипендію, яка за період з січня 2018 року по лютий 2019 року склала 9 960 грн.(а.с. 11, 50).
Отже, колегія судів вважає, що відповідач, з урахуванням матеріального стану, наявності іншої дитини, має матеріальну можливість сплачувати аліменти у розмірі 1/8 частини. У зв`язку з чим доводи апеляційної скарги в цій частині заслуговують на увагу.
З урахуванням рівності обов`язків батьків з утримання повнолітньої, яка продовжує навчання, сума матеріального забезпечення ОСОБА_4 в разі зменшення аліментів до вказаного розміру не порушить її право на гідний рівень життя.
Колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги представника відповідача  про те, що судом першої інстанції допущено неповне з`ясування обставин справи, зокрема, не враховано, що відповідач ніде не працює, оскільки був звільнений з підприємства по догляду за дитиною до 14 років, тому розмір доходів позивача є більше ніж родина відповідача не заслуговують на увагу, оскільки обов`язок батьків утримувати повнолітню доньку, яка продовжує навчатися після досягнення повноліття передбачено ст. 199 СК України. Як вбачається із матеріалів справи аліменти у розмірі 1/8 частини будуть відповідати потребам повнолітньої доньки, з урахуванням обов`язку позивача утримувати доньку та збережуть баланс інтересів повнолітньої та неповнолітньої дитини, яка знаходиться на утриманні відповідача.
Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги представника відповідача, що суд першої інстанції не взяв до уваги клопотання відповідача щодо залучення до справи в якості третьої особи повнолітньої доньки та призначення стягнення аліментів на користь та на її утримання, а не позивача, оскільки ч. 3 ст. 199 СК України передбачено право позивача, з якою мешкає повнолітня та яка находиться на її утриманні звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. 
На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги представника відповідача та зміни рішення суду першої інстанції в частині визначеного розміру аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та зменшення цього розміру з 1/6 до 1/8 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісяця. 
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу  ОСОБА_3 , який дії в інтересах та від ОСОБА_2 - задовольнити.
Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 жовтня 2019 року змінити в частині визначеного розміру аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зменшивши цей розмір з 1/6 до 1/8 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісяця.
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови складено 20 січня 2020 року.

Головуючий:           

Судді: