Справа № 450/3373/19                                        Головуючий у 1 інстанції: Данилів Є.О. 
Провадження № 33/811/8/20                                                 Доповідач: Галапац І.І. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 лютого 2020 року Львівський апеляційний суд в складі:
судді Галапаца І.І.,
розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 на постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 16 грудня 2019 року, –
з участю потерпілої  ОСОБА_2 ,
представника потерпілої – адвоката Мотринця І.М.,
захисника правопорушника – адвоката Козака В.І.,
правопорушника  ОСОБА_1 ,
встановив:
цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.
Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 384,20 грн. судового збору.
Згідно постанови судді, 25 вересня 2019 року о 18:00 год. на перехресті вулиць Княгині Ольги – Сахарова, водій транспортного засобу марки «Деу Ланос» н.з. НОМЕР_1 , здійснив проїзд перехрестя на заборонений сигнал світлофора, внаслідок чого, зіткнувся з транспортним засобом марки «Равон» н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП автомобілі зазнали механічних пошкоджень. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.8.7.3 е) «Правил дорожнього руху», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
В апеляційній скарзі правопорушник ОСОБА_1 покликається на те, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою.
Вважає, що висновки суду зроблені на підставі неналежних доказів та не відповідають обставинам та матеріалам справи.
Акцентує, що показання свідка ОСОБА_3 , відповідають подіям, зафіксованим на відеозаписі з камери спостереження, однак, в постанові суду зазначені не повністю.
Наголошує, що допитані свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є співробітниками потерпілої ОСОБА_2 , що зумовлює критичне ставлення до їх показань.
На думку апелянта, не можна використовувати як доказ протокол про адміністративне правопорушення, оскільки викладені у ньому обставини не підтверджуються матеріалами справи, зокрема, працівниками поліції у зазначеному протоколі чітко вказано, що свідки ДТП відсутні, хоча це не відповідає дійсності. 
Також акцентує, що до протоколу не долучено відеозапису з камери спостереження, який був у розпорядженні працівників поліції.
Зазначає, що висновки суду про те, що водій ОСОБА_2 розпочала рух одночасно із автомобілями, які розташовувались перед стоп лінією на вул. Сахарова в м. Львів, суперечать матеріалам справи, зокрема відеозапису (17:59:58), на якому чітко видно, що автомобіль розпочинає рух раніше. 
Стверджує, що також не відповідає відеозапису висновок про те, що він не вжив заходів до уникнення зіткнення, оскільки на такому чітко видно, що з моменту виявлення перешкоди, колеса його автомобіля заблоковані і такий продовжує рух по мокрій дорозі за інерцією.
Наголошує, що не погоджується із висновками суду щодо відповідності дій водія ОСОБА_2 «Правилам дорожнього руху».
Просить скасувати постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 16 грудня 2019 року та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
На апеляційну скаргу ОСОБА_1 , потерпіла ОСОБА_2 подала заперечення, в яких зазначає, що така є безпідставною та необґрунтованою, а постанова суду першої інстанції ухвалена відповідно до вимог чинного законодавства України із врахуванням всіх фактичних обставин справи та належною оцінкою доказів.
Просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 16 грудня 2019 року без зміни.
Заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 та виступ його захисника – адвоката Козака В.І., які підтримали апеляційну скаргу, пояснення потерпілої ОСОБА_2 та її представника – адвоката Мотринця І.М. про її заперечення та залишення постанови суду І інстанції без зміни, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що така задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення, окрім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідальність за ст. 124 КУпАП настає за порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
Згідно ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Так, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, згідно з вимогами ст. 245 КУпАП об`єктивно з`ясував та дослідив всі обставини справи і докази у ній, а саме:протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 318887 та схему місця ДТП від 25 вересня 2019 року (а.с.1,2), яка містить графічно зображені та зафіксовані об`єкти і дані про обставини дорожньо-транспортної пригоди, зокрема, також охарактеризовано пошкодження транспортних засобів, отриманих внаслідок ДТП; відеозапис з камери спостереження, дав належну оцінку показанням свідків, і прийшов до вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, належним чином мотивувавши це в своїй постанові, з чим погоджується і апеляційний суд.
Отже, сукупність досліджених доказів, розташування транспортних засобів та характер отриманих ними пошкоджень, а також пояснення учасників ДТП – водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції, на думку апеляційного суду свідчать про те, що саме водій ОСОБА_1 здійснив проїзд перехрестя на заборонений сигнал світлофора, внаслідок чого, зіткнувся з транспортним засобом марки «Равон» н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 .
Відтак, апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляційної скарги правопорушника ОСОБА_1 , а постанову місцевого суду – законною і обґрунтованою. 
         Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, –
постановив:
апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 16 грудня 2019 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. – без зміни.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя судової палати 
з розгляду кримінальних справ
Львівського апеляційного суду    Галапац І.І.