ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2020 р.	Справа № 520/10076/18	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Калитки О. М.,
Суддів: Рєзнікової С.С. ,  Старосуда М.І. ,
за участю секретаря судового засідання Білюк Д.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.09.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Супрун Ю.О., місце складання м. Харків, повний текст складено 11.09.19 року по справі № 520/10076/18
за позовом        ОСОБА_1  
до       Головного управління Національної поліції в Харківській області               
про скасування наказу та поновлення, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області (надалі за текстом - ГУНП в Харківській області, відповідач), в якому просить суд:
- скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області № 675 о/с від 01.11.2017 та поновити позивача, на посаді заступника начальника відділу поліції - керівника патрульної поліції Куп`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області;
- стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь позивача грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.09.2019р. у справі № 520/10076/18 задоволено адміністративний позов позивача в повному обсязі. 
Скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області № 675 о/с від 01.11.2017 року та поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника відділу поліції - керівника патрульної поліції Куп`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області.
Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу у розмірі 207 099 (двісті сім тисяч дев`яносто дев`ять) гривень 72 копійки.
Відповідач не погодився із рішенням суду та подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушення норм матеріального та процесуального права, вказував, що скасування наказу неможливо без визнання його протиправним. З позовом позивач звернувся майже через рік з дня ознайомлення його з наказом про звільнення, поважних причин пропуску строку звернення до суду позивач не вказує. Скасування Верховним Судом ухвали апеляційного суду Харківської області від 14.09.2017 року не є підставою визнавати вину відповідача у позбавленні можливості позивача працювати, просив суд скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, позивач наказом від 11.08.1995 року прийнятий на службу в органи внутрішніх справ та наказом від 01.11.2017 року № 675 о/с звільнений за п.10 ч.1 ст. 77 (у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення кримінального правопорушення) від 02.07.2015 року №580-VIII (а.с.7).
Підставою для наказу від 01.11.2017 № 675 о/с став вирок Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 14.03.2017 року у справі № 628/4221/15-к (а.с.40-48), який ухвалою апеляційного суду Харківської області від 14.09.2017 року у справі №628/4221/15-к залишений без змін».
Постановою Верховного Суду від 09.10.2018 року у справі № 628/4221/15-к ухвалу апеляційного суду Харківської області від 14.09.2017 року щодо ОСОБА_1 скасовано і призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції» (а.с.8-10).
Листом від 01.11.2017 року № 6538/119-12/01-2017 позивача повідомлено про його звільнення. (а.с.49).
Відповідно до розписки від 08.12.2017 року позивач отримав: лист про звільнення, довідку, обхідний, припис до військкомату, витяг з наказу. (а.с.51).
Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 02.10.2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області задоволено (а.с.151-167):
«Скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 30.12.2016 р. №598 о/с "Про звільнення позивача зі служби в поліції згідно з п. 4 ч. 1 ст. 77 (через скорочення штатів) Закону України "Про Національну поліцію".
Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника відділу поліції - керівника патрульної поліції Куп`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області з 03.01.2017 р.. Стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення на час вимушеного прогулу у розмірі 82217.70 грн.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави для припинення публічної служби з існуванням яких відповідач пов`язував видання спірного наказу з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу. 
Колегія суддів частково погоджується з таким висновком виходячи з наступного.
Закон України «Про національну поліцію» визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.
Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію» зазначено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення.
Як підтверджено матеріалами справи, постановою Верховного Суду від 09.10.2018 року у справі № 628/4221/15-к скасовано ухвалу апеляційного суду Харківської області від 14.09.2017 року, якою залишений без змін обвинувальний вирок Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 14.03.2017 року у справі № 628/4221/15-к  щодо ОСОБА_1 , і призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції. 
Оскільки обвинувальний вирок суду щодо позивача не набрав законної сили, отже колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що спірний наказ підлягає скасуванню, а позивач - поновленню на посаді. 
Приписами ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
09.11.2018 року, в місячний термін, з часу ухвалення постанови Верховним Судом 09.10.2018 року по справі№ 628/4221/15-к  позивач звернувся з цим позовом до суду, про що свідчить штамп на конверті поштового відправлення (а.с.6), отже він не пропустив строк звернення до суду з адміністративним позовом, тому доводи апеляційної скарг з приводу порушення позивачем вимог ст.ст.122, 123 КАС України не підлягають задоволенню. 
Відповідно до п. 24 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, у разі незаконного звільнення або переведення на іншу посаду особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній посаді з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці в грошовому забезпеченні за час виконання службових обов`язків, але не більш як за один рік.
Відповідно до ч. 2  статті 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
В ході судового розгляду справи представником відповідача не наведено, а судом не встановлено вини позивача, щодо порушення часових проміжків з розгляду питання про поновлення на роботі у розрізі наведеного статті.
Отже, законодавцем встановлено межі періоду виплати середнього заробітку, а саме: весь час вимушеного прогулу, а відтак, оскільки незаконне звільнення позивача спричинило вимушений прогул, останній підлягає стягненню на користь позивача.
Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати, який застосовується, зокрема, при обрахуванні вимушеного прогулу ( пп."з" п.1 розділу 1 Порядку).
Відповідно до абз. 3 п. 2 Порядку №100, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата, тобто ті, що передують дню звільнення працівника з роботи. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.
Відповідно до п. 5 р. IV Порядку №100, основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника.
Згідно довідки від 16.08.2019 року виданої, управлінням фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП в Харківській області, встановлено, що середньоденне грошове забезпечення позивача складало 0,00 грн.. (а.с.134), оскільки що відповідачем не нараховувалось та не виплачувалось грошове забезпечення тому, що він був поновлений на підставі постанови по справі № 820/495/17, на скорочену посаду, проте за період з 03.01.2017 року по 01.11.2017 позивачу була виплачена сума грошового забезпечення в сумі 82217,20 грн.
Відповідно до п.4 Порядку №100, якщо працівник не мав заробітку не з його провини , то розрахунок середньої заробітної плати проводиться виходячи зі встановленої йому у трудовому договорі тарифної ставки, посадового (місячного) окладу. 
Згідно з п.8 Порядку № 100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.
Посадовий оклад позивача за останньою штатною посадою, згідно довідки від 16.08.2019 року, складає 3250,00грн. 
Період вимушеного прогулу починається з дня звільнення позивача - з 01.11.2017 та закінчується днем ухвалення оскаржуваного судового рішення - 11.09.2019, що складає - 22 місяця 11 днів, що в сукупності дорівнює, шляхом множення кількості місяців та днів вимушеного прогулу на розмір посадового окладу за останньою штатною посадою, - 72 454,00грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справ
Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції повно з`ясовано та доведено обставини, що мають значення для справи, та правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, проте висновки щодо визначення розміру суми стягнення з відповідача на користь позивача не відповідають встановленим обставинам справи, тому рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.09.2019р. у справі № 520/10076/18 підлягає зміні в цій частині.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.
Згідно ч 4 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Харківській області  задовольнити частково.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.09.2019 року по справі № 520/10076/18  змінити в частині стягнення з Головного управління Національної поліції в Харківській області грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.
Абзац третій резолютивної частини рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.09.2019 по справі № 520/10076/18 викласти в наступній редакції: "Стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківській області (код ЄДРПОУ 40108599, 61002, м. Харків, вул. Жон Мироносиць, 5) на користь ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) грошове забезпечення за час вимушеного прогулу у розмірі 72454 (сімдесят дві тисячі чотириста п`ятдесят чотири) гривень 00 копійки за період з 01.11.2017 по 11.09.2019.".
В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.09.2019 по справі № 520/10076/18 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	О.М. Калитка	
Судді	(підпис)  (підпис) 	С.С. Рєзнікова    М.І. Старосуд   	
Повний текст постанови складено  27.01.2020 року