Ухвала
іменем України
11 лютого 2020 року
м. Київ
справа № 310/7082/17
провадження № 51-2494 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі – Суд) у складі:
головуючої                          ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши матеріали провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 03 березня 2018 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 17 грудня 2018 року щодо нього, 
встановив:
Засуджений звернувся із касаційною скаргою, в якій порушує питання про перевірку вказаних судових рішень у касаційному порядку. 
Ухвалою Суду від 17 грудня 2019 року касаційну скаргу засудженого було 
залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) і встановлено строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії вказаної ухвали. Також засудженому роз`яснено, що в разі невиконання цих вимог у встановлений строк, касаційна скарга повертається особі, яка її подала. 
У межах наданого строку засуджений повторно звернувся до Суду, проте в повній мірі не усунув недоліків, зазначених в ухвалі. 
Зокрема, 14 січня та 06 лютого 2020 року на адресу Суду від засудженого ОСОБА_4 надійшли доповнення до поданої ним касаційної скарги. При цьому, як вбачається зі змісту доповнення від 06 лютого 2020 року, воно подане засудженим після ознайомлення з ухвалою Суду від 17 грудня 2019 року. 
Не погоджуючись із судовими рішеннями, засудженим не зазначено підстав для їх  скасування, а зі змісту поданих доповнень до касаційної скарги вбачається, що  засуджений не погоджується із встановленими фактичними обставинами та  зазначає про неповноту судового розгляду, що відповідно до статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки судом касаційної інстанції. Крім того, не погоджуючись із  оцінкою доказів і даючи їм свою, не зазначає обґрунтування допущення судами нижчих інстанцій таких порушень норм права, які з огляду на ст. 412 КПК тягнуть за  собою обов`язкове скасування на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 цього Кодексу оспорюваних вироку й ухвали.
Крім того, всупереч вимогам ст. 427 КПК у поданих доповненнях не міститься вимоги до суду касаційної інстанції щодо рішення, яке цей суд відповідно до ст. 436 КПК вправі ухвалити за наслідками розгляду касаційної скарги. 
Недодержання ст. 427 КПК перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження. За таких обставин Суд вважає, що касаційну скаргу з доповненнями слід повернути засудженому на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК.
Враховуючи наведене та керуючись ч. 3 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу з доповненнями до неї засудженого ОСОБА_4 на  вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 03 березня 2018  року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 17 грудня 2018 року щодо нього разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка їх подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                 ОСОБА_2                                   ОСОБА_3