УХВАЛА

17 лютого 2020 року 
Київ
справа №640/1843/19
адміністративне провадження №К/9901/3230/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Васильєвої І.А.,
суддів - Пасічник С.С., Юрченко В.П., 
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 вересня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2019 року у справі                              № 640/1843/19 за позовом фізичної-особи підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправною та скасування вимоги від 07 листопада 2018 року № Ф-213715-17,- 

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2019 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправною та скасування вимоги від 07 листопада 2018 року № Ф-213715-17 в розмірі 17017,27 грн.
Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 05 лютого 2019 року вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного провадження.
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 вересня 2019 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду                  від 23 грудня 2019 року (постанову суду отримано податковим органом 26 січня 2019 року) у справі № 640/1843/19 адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у м. Києві задоволено, визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 07 листопада 2018 року № Ф-213715-17 в розмірі 17017,27 грн.
Судом першої та апеляційної інстанції вказано на помилковість нарахування ЄСВ позивачеві як фізичній особі-підприємцю та окремо, як особі яка здійснює професійну незалежну діяльність, оскільки позивач відповідних заяв до податкового органу не надавав. 
Відповідне до вищенаведеного взяття на облік позивача, як особу яка здійснює професійну незалежну діяльність є протиправним.
Окрім того, під час винесення свого рішення суди першої та апеляційної інстанції посилаються на постанову Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року  у справі № 520/3939/19, якою визначено протиправність нарахування подвоєного ЄСВ фізичній особі-підприємцю, у зв`язку з наявністю в нього додаткової ознаки - незалежної професійної діяльності. 
27 січня 2020 року Головне управління ДФС у м. Києві (згідно з штрих-кодом на поштовому конверті), не погодившись з рішенням першої та апеляційної інстанції, звернулось до Верховного суду з касаційною скаргою на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 вересня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2019 року у справі                              № 640/1843/19.
Ухвалою Верховного Суду від 03 лютого 2020 року касаційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві у справі № 640/1843/19 було залишено без руху, у зв`язку з несплатою судового збору у встановленому законом розмірі
05 лютого 2020 року податковим органом було направлено до Верховного Суду платіжне доручення № 196 від 03 лютого 2020 року, сплачене Головним управлінням ДПС у м. Києві в розмірі 1536,80 грн за подання касаційної скарги у справі                             № 640/1843/19,
Відповідно до Реєстру підтверджень оплат із Казначейства кошти за сплату судового збору за подання касаційної скарги податковим органом у справі                                    №  640/1843/19 було зараховано 04 лютого 2020 року.
При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з такого.
Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
 Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до пункту 10 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України до справ незначної складності також відносяться інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.
За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у виключному порядку (частина четверта статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України), а також через складність та інші обставини.
Відповідно до пункту 20 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.
Відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Станом на 01.01.2019 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб дорівнює 1921,00 грн. 
З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається,                 що предметом позову у справі № 640/1843/19 є визнання протиправною та скасування вимоги від 07 листопада 2018 року № Ф-213715-17 в розмірі 17017,27 грн.
Отже судами першої та апеляційної інстанції правильно віднесено справу до справ незначної складності.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:
    а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
    б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
    в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
    г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Отже законодавець визначає випадки за наявності яких можливо переглянути справу в касаційній інстанції незначної складності.
Касаційна скарга не містить вимог щодо необхідності застосування підпунктів а, б, в, г, пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного оскарження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.
Керуючись статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДФС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 вересня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2019 року у справі № 640/1843/19.
Направити копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:	 підпис	І.А. Васильєва	
 	 підпис	С.С. Пасічник	
 	 підпис	В.П. Юрченко