ПОСТАНОВА
Іменем України
17 січня 2020 року 
Київ
справа №295/3313/17
адміністративне провадження №К/9901/20844/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Шарапи В.М.,
суддів: Тацій Л.В.,  Чиркіна С.М., 
розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Міністерства оборони України на ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 25.09.2017 у складі судді     Охрімчук І.Г. у справі №295/3313/17 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,
ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій:
1.           ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства оборони України (надалі - МОУ), в якому просив: 
1.1. визнати неправомірними дії МОУ, які полягають у відмові нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, як військовослужбовцю, якому з 29.12.2015 встановлено інвалідність II групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, після звільнення з військової служби, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975; 
1.2. скасувати протокол засідання комісії МОУ з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, від 13.01.2017 №3 в частині відмови ОСОБА_1 у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги; 
1.3. зобов`язати МОУ нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, як військовослужбовцю, якому з 29.12.2015 встановлено інвалідність II групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, після звільнення з військової служби, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975.
2.          Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 25.05.2017 позов задоволено частково.
2.1.          Визнано протиправними дії МОУ, які полягають у відмові нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, як військовослужбовцю, якому з 29.12.2015 встановлено інвалідність II групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, після звільнення з військової служби, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975.
2.2.          Скасовано протокол засідання комісії МОУ з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, від 13.01.2017 №3 щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги.
2.3.          Зобов`язано МОУ нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, як військовослужбовцю, якому з 29.12.2015 встановлено інвалідність II групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, після звільнення з військової служби, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975.
2.4.          У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. 
3.          Відповідачем подано апеляційну скаргу на постанову Богунського районного суду м. Житомира від 25.05.2017.
4.          Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 12.08.2017 апеляційну скаргу залишено без руху.
4.1.           Підставою для залишення апеляційної скарги без руху вказано пропуск скаржником строку на апеляційне оскарження, оскільки як зазначено судом апеляційної інстанції оскаржувану постанову суду першої інстанції відповідачем отримано 06.06.2017, відтак строк на її апеляційне оскарження закінчився 16.06.2017. Проте, до суду з апеляційною скаргою відповідач звернувся лише 19.06.2017, тобто із пропуском даного строку і будь-якого клопотання про поновлення цього строку із зазначенням поважних причин його пропуску не подав. У зв`язку з цим, відповідача зобов`язано усунути недоліки апеляційної скарги у спосіб, що передбачений абзацом 1 частини 4 статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час постановлення даної ухвали суду, надалі - КАС України).
5.          На виконання вимог ухвали суду відповідачем подано клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, яке обґрунтоване тим, що оскаржувана постанова суду першої інстанції надійшла до Центрального територіального юридичного відділу (розташованого у м. Вінниця), який здійснює представництво інтересів МОУ, лише 16.06.2017, а підготовку апеляційної скарги та її відправлення до суду першої інстанції відповідачем здійснено на наступний робочий день - 19.06.2017, а тому подаючи апеляційну скаргу скаржник діяв добросовісно та не мав намірів зловживати своїми процесуальними правами.
6.          Оскаржуваною ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 25.09.2017 визнано неповажними наведені МОУ причини пропуску строку апеляційного оскарження постанову Богунського районного суду м. Житомира від 25.05.2017, а клопотання про поновлення цього строку залишено без задоволення. Відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою МОУ на постанову Богунського районного суду м. Житомира від 25.05.2017. 
6.1.          Суд апеляційної інстанції виходив із того, що перебіг строку на апеляційне оскарження розпочинається саме з дати вручення копії постанови суду першої інстанції відповідачу, а не після реєстрації її в територіальному юридичному відділі. Також, передача копії судового рішення МОУ до територіального відділу для підготовки апеляційної скарги не може слугувати підставою для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги:
7.          Відповідач подав касаційну скаргу на ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 25.09.2017, в якій просить оскаржуване судове рішення скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції. 
7.1.          Аргументи скаржника на обґрунтування доводів касаційної скарги зводяться до порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права. Зокрема, скаржник наголошує, що апеляційна скарга була подана відповідачем упродовж 10-денного строку з моменту отримання копії постанови суду першої інстанції Центральним територіальним юридичним відділом, який виступає уповноваженим представником МОУ. Тому, скаржник вважає, що підстави для застосування вимог частини 4 статті 189 КАС України в суду апеляційної інстанції були відсутні. 
8.          Відповідачем до закінчення встановленого судом строку відзиву (заперечень) на касаційну скаргу не подано. 
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд касаційної інстанції:
9.          Відповідно до частини 2 статті 186 КАС України (в редакції чинній на час вчинення відповідних процесуальних дій), апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб`єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п`ятиденного строку з моменту отримання суб`єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.
10.          Згідно з частиною 4 статті 189 КАС України у відповідній редакції, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 186 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.
11.          Отже, частиною 2 статті 186 КАС України визначено загальний строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, який у випадку спірних правовідносин складав 10 днів з дати отримання відповідачем копії повного тексту судового рішення. 
12.          Як вбачається з матеріалів адміністративної справи та встановлено судом апеляційної інстанції, відповідач у справі - МОУ, копію повного тексту постанови Богунського районного суду м. Житомира від 25.05.2017 отримав 06.06.2017, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. 
13.          Отже, строк на апеляційне оскарження відповідачем вказаного судового рішення закінчився 16.06.2017, яке не припадало на вихідний чи святковий день. Проте, до апеляційну скаргу на постанову Богунського районного суду м. Житомира від 25.05.2017 відповідачем подано 19.06.2017 (шляхом її надіслання засобами поштового зв`язку), тобто, з пропуском строку, встановленого частиною 2 статті 186 КАС України.
14.          При цьому, слід зазначити, що встановлення КАС України строків на апеляційне оскарження покликане дисциплінувати учасників справи з метою своєчасного виконання ними передбачених  КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі, насамперед, сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників справи добросовісно ставитися до виконання своїх процесуальних обов`язків. 
15.          У зв`язку з цим, поважними причинами пропуску, в тому числі, строку на апеляційне оскарження, в розумінні частини 4 статті 189 КАС України судом апеляційної інстанції могли визнаватись лише ті обставини, що були об`єктивно непереборними, тобто, не залежали від волевиявлення особи, яка подає апеляційну скаргу та були пов`язані з наявністю у неї дійсно істотних перешкод чи труднощів для своєчасного вчинення нею процесуальних дій.
16.          Та обставина, що апеляційна скарга була подана відповідачем упродовж 10-денного строку з моменту отримання Центральним територіальним юридичним відділом, який виступає уповноваженим представником МОУ, копії постанови суду першої інстанції, обґрунтовано не визнана судом апеляційної інстанції в якості поважної причини пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки зазначена обставина стосується виключно внутрішньої організації діяльності відповідача та не свідчить про наявність у нього об`єктивних перешкод у своєчасному зверненні до суду з апеляційною скаргою. 
17.          Отже, суд апеляційної інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення не допустив порушень норм процесуального права.
18.          Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
19.          З огляду на наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване судове рішення - залишенню без змін. 
Керуючись ст.ст. 344, 349, 355-356, 359 КАС України, суд, - 
ПОСТАНОВИВ:
20.          Касаційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення. 
21.          Ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 25.09.2017 у справі №295/3313/17 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.
22.          Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Головуючий суддя                                                                                          Шарапа В.М.

Судді                                                                                                              Тацій Л.В.

                                                                                                              Чиркін С.М.