ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2020 року	Львів	Справа № 1.380.2019.001602 пров. № 857/13025/19	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді                                        Шавеля Р.М.,
суддів                                                            Улицького В.З. та Кузьмича С.М.,
з участю секретаря судового засідання -           Галаз Ю.А.,

а також сторін (їх представників):
від позивача –                                         Терешенко Е.І.;
від відповідачів -                                          ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові апеляційні скарги Пенсійного фонду України, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській обл., Львівського обласного військового комісаріату на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18.10.2019р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_3 до Пенсійного фонду України, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській обл., ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій, бездіяльності та рішень протиправними, спонукання до вчинення дій щодо перерахунку пенсії за вислугу років (суддя суду І інстанції: Клименко О.М., час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 18.10.2019р., м.Львів; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: 29.10.2019р.),-

В С Т А Н О В И В:

30.03.2019р. (згідно з відтиском поштового штемпеля на конверті) позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому, із врахуванням остаточно сформульованих позовних вимог, просив:
визнати протиправними діяння та рішення відповідача Пенсійного Фонду /ПФ/ України, зазначені ним у листах-відповідях № 1391/Т від 19.02.2019р., № 14351/Т-11 від 18.06.2019р. на звернення від 09.01.2019р. і від 14.05.2019р. щодо неповідомлення відповідача Головного управління /ГУ/ ПФ України у Львівській обл. про виникнення підстав для проведення перерахунку розміру пенсій військовим пенсіонерам (військовослужбовцям) органів Військової прокуратури Західного регіону України у зв`язку з набранням чинності постановою КМ України № 657 від 30.08.2017р., й непроведення належних перерахунків та зобов`язати ПФ України повідомити ГУ ПФ України у Львівській обл. про виникнення підстав для проведення перерахунку розміру військових пенсій за вислугою років (позивача у тому числі) у зв`язку із набранням чинності постановою КМ України № 657 від 30.08.2017р.;
визнати протиправними діяння та рішення відповідача Львівського обласного військового комісаріату /ОВК/, зазначені ним у листах-відповідях № 9119 від 04.10.2018р., № 4781 від 26.04.2019р. на звернення від 20.09.2018р. і від 15.04.2019р. щодо надання довідки № ХВ 60477 від 31.03.2018р. у порушення Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затв. постановою КМ України № 45 від 13.02.2008р., з внесенням недостовірних відомостей, тобто без урахування постанови КМ України № 657 від 30.08.2017р. до ГУ ПФ України у Львівській обл. для перерахунку розміру пенсії з 01.01.2018р. на підставі постанови КМ України № 103 від 21.02.2018р., й непроведення належних перерахунків та зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 на заміну довідки № ХВ 60477 від 31.08.2018р. надати належні довідки для перерахунку розміру військової пенсії з 01.10.2017р. у зв`язку із набранням чинності постановою КМ України № 657 від 30.08.2017р. і у подальшому відповідно до постанови КМ України № 103 від 21.02.2018р. лише у частині застосування належних положень, з урахуванням постанови КМ України № 657 від 30.08.2017р., додатків № 14, 16 до постанови КМ України № 704 від 30.08.2017р. та відомостей, зазначених у довідках-розрахунках про розмір грошового забезпечення №№ 18-74/1 вих-19, 18-74/2 вих-19, підготовлених Військовою прокуратурою Західного регіону України;
визнати протиправними діяння та рішення ГУ ПФ України у Львівській обл., зазначені ним у листах-відповідях № 119/Т-20/07.05-06 від 08.02.2019р., № 2744/Т-20/11.03-06 від 13.06.2019р., № 2999/Т-20/11.03-06 від 03.07.2019р. на звернення від 09.01.2019р., від 14.05.2019р. і від 05.06.2019р. щодо проведення перерахунку розміру пенсії з 01.01.2018р. на підставі довідки № ХВ 60477 від 31.03.2018р., що містить недостовірні відомості без урахування постанови КМ України № 657 від 30.08.2017р., виданої у порушення Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затв. постановою КМ України № 45 від 13.02.2008р., й непроведення належних перерахунків та зобов`язати ГУ ПФ України у Львівській обл. провести за період з 01.10.2017р. і у подальшому перерахунок та виплату раніше призначеної військової пенсії відповідно до постанови КМ України № 657 від 30.08.2017р., додатків № 14, 16 до постанови КМ України № 704 від 30.08.2017р., постанови КМ України № 103 від 21.02.2018р., лише у частині застосування належних положень, довідок - розрахунків про розмір грошового забезпечення №№ 18-74/1 вих-19, № 18-74/2 вих-19, підготовлених Військовою прокуратурою Західного регіону України та інших наданих документів, без обмеження максимального розміру. Перерахувати і виплатити сумарну різницю недоплаченої пенсії (заборгованість) за весь період з 01.10.2017р. по теперішній час, що виникла з вини уповноважених державних органів;
допустити до негайного виконання за 1 (один) місяць рішення в частині уточнених позовних вимог щодо проведення належного перерахунку розміру військової пенсії з 01.10.2017р. у зв`язку з набуттям чинності постановою КМ України № 657 від 30.08.2017р. «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури», а також щодо обчислення і виплати грошової заборгованості, що виникла з 01.10.2017р. не з вини позивача відповідно до п.1 ч.1 ст.371, ст.373 КАС України;
виплату військової пенсії у перерахованому (збільшеному розмірі) без обмежень її максимального розміру проводити щомісячно до внесення у законодавство відповідних змін з одночасним встановленням судового контролю, передбаченого ст.129-1 Конституції України, ст.382 КАС України за виконанням рішення суду;
стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ПФ України 768 грн. 40 коп. судового збору, сплаченого за подання позовної заяви відповідно до квитанції № 0.0.1312142699 від 30.03.2019р.;
стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФ України у Львівській обл. 768 грн. 40 коп. судового збору, сплаченого за подання позовної заяви відповідно до квитанції № 0.0.1331849852.1 від 19.04.2019р.;
стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівського ОВК 768 грн. 40 коп. судового збору, сплаченого за подання позовної заяви відповідно до квитанції № 0.0.1331849852.1 від 19.04.2019р. (Т.1, а.с.4-10, 73-84, Т.2, а.с.104-109, 195-201).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 18.10.2019р. заявлений позов задоволено частково; визнано протиправною бездіяльність ПФ України щодо відмови у повідомленні ГУ ПФ України у Львівській обл. про наявність підстав для перерахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_3 у зв`язку з прийняттям КМ України постанови № 657 від 30.08.2017р. «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури»; зобов`язано ПФ України повідомити ГУ ПФ України у Львівській обл. про наявність підстав для перерахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_3 у зв`язку з прийняттям КМ України постанови № 657 від 30.08.2017р. «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури»; визнано протиправними дії Львівського ОВК щодо видачі довідки «Про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, у порядку, визначеному рішенням Кабінету Міністрів України» № ХВ 60477 від 31.03.2018р.; зобов`язано Львівський ОВК звернутися до Військової прокуратури Західного регіону України із запитом щодо видачі довідок про розмір грошового забезпечення ОСОБА_3 станом на 06.09.2017р. та 01.03.2018р.; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ПФ України на користь позивача 384 грн. 20 коп. сплаченого судового збору; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь позивача 384 грн. 20 грн. сплаченого судового збору (Т.3, а.с.48-56).

Не погодившись із рішенням суду, його оскаржили відповідачі по справі.

У поданій апеляційній скарзі відповідач ПФ України, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що в своїй сукупності призвело до неправильного вирішення справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні заявленого позову відмовити (Т.3, а.с.94-97).
Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що постанова КМ України № 657 від 30.08.2017р. не є належною підставою для здійснення перерахунку пенсії військовослужбовцю, який був відряджений до органів прокуратури. При цьому, у вказаній постанові йдеться про відряджених прокурорів до державних органів, а не військовослужбовців, відряджених до прокуратури.
Також на час прийняття постанови КМ України № 657 від 30.08.2017р., з якою позивач пов`язує виникнення у нього права на перерахунок пенсії, а також на момент його звернення із заявою про видачу довідки, КМ України не прийнято нормативно-правовий акт про умови та порядок перерахунку призначених пенсій.

          Із аналогічних підстав інший апелянт – відповідач ГУ ПФ України у Львівській обл. в своїй апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині задоволених позовних вимог, в скасованій частині прийняти нову постанову, якою в задоволенні заявленого позову відмовити (Т.3, а.с.63-77).
          При цьому наголошує, що органами ПФ України дотримано встановлений законодавством порядок перерахунку пенсій за вислугу років, при цьому правових підстав для відступу від такого порядку не встановлено.
          Водночас, позивачу, який отримує пенсію відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», проведено перерахунок пенсії з 01.01.2018р., а отримана довідка про складові грошового забезпечення не породжує право позивача перерахунок пенсії, оскільки такою підставою може бути лише відповідне рішення Уряду.

В своїй апеляційній скарзі відповідач Львівський ОВК, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до невірного вирішення спору, просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині задоволених позовних вимог та прийняти нову постанову, якою в задоволенні заявленого позову відмовити (Т.3, а.с.81-83).
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що позивач ОСОБА_3 включений у список ГУ ПФ України у Львівській обл., який був скерований до комісаріату як до уповноваженого на складання довідок органу. Після цього ІНФОРМАЦІЯ_2 була підготовлена довідка, в яку включено посадовий оклад, оклад за військовим званням та надбавка за вислугу років, як це передбачено Порядком № 45, зі змінами, внесеними постановою КМ України № 103 від 21.02.2018р.
Також ІНФОРМАЦІЯ_2 не уповноважений на здійснення посередницьких функцій між військовою прокуратурою та пенсійним органом під час оформлення спірних довідок.
Відповідно до існуючої системи законодавчих актів з питань перерахунків пенсій рішення про перерахунок відповідним категоріям пенсіонерів приймають органи ПФ України, а довідки про розмір грошового забезпечення для раніше призначених пенсій уповноваженими органами подаються безпосередньо до органів ПФ України.
Довідка № ХВ 60477 від 31.03.2018р. оформлена за нормами, чинними на 01.03.2018р., на підставі списків, скерованих ГУ ПФ України у Львівській обл. та органом, який безпосередньо проводить перерахунок пенсії, не повернута.
Звідси, висновки суду про зобов`язання Львівського ОВК звернутись до військової прокуратури Західного регіону України із запитом щодо видачі довідок про розмір грошового забезпечення ОСОБА_3 станом 06.09.2017р. та 01.03.2018р. не відповідають вимогам чинного законодавства.

Позивачем ОСОБА_3 скеровані до апеляційного суду відзиви на апеляційні скарги, в яких останній вважає їх необґрунтованими і такими, що не підлягають до задоволення. Наголошує на тому, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального і процесуального законодавства та ухвалив законне і справедливе судове рішення (Т.3, а.с.167-183, 184-200, 219-223, 228-238).

Відповідачем ГУ ПФ України у Львівській обл. скеровано до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_3 , в якому наполягає на безпідставності позовних вимог ОСОБА_3 (Т.3, а.с.203-213).

Інші учасники справи не подали до суду апеляційної інстанції відзиви на апеляційні скарги в письмовій формі протягом строку, визначеного в ухвалі про відкриття апеляційного провадження, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, представників відповідачів на підтримання поданих скарг, заперечення позивача, перевіривши матеріали справи та апеляційні скарги в межах наведених у них доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення, з наступних підстав.

          Як встановлено під час судового розгляду, відповідно до наказу заступника Міністра оборони України (по особовому складу) № 110 від 29.12.2006р. підполковника юстиції ОСОБА_3 , старшого помічника військового прокурора Львівського гарнізону, звільнено з військової служби у запас відповідно до пп.«в» п.63 (за станом здоров`я) Положення про проходження військової служби особами офіцерського складу, прапорщиками (мічманами) Збройних Сил України (Т.1, а.с.163).
Відповідно до наказу Військової прокуратури Західного регіону України № 01 від 09.01.2007р. (по особовому складу) підполковника юстиції ОСОБА_3 , старшого помічника військового прокурора Львівського гарнізону звільнено із займаної посади (Т.1, а.с.164).
Починаючи з 09.01.2007р., позивачу на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» призначено пенсію за вислугу років (Т.1, а.с.158-162).
Згідно довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, у порядку визначеному рішенням Кабінету Міністрів України № ХВ 60477 від 31.03.2018р., виданої позивачу Львівським ОВК, розмір посадового окладу, окладу за військовим званням, відсоткової ставки за вислугу років за відповідною посадою, за нормами, чинними на 01.03.2018р., за посадою старший помічник ВП Львівського гарнізону (в ЗС посаду не обіймав) позивача становить: посадовий оклад - 3440 грн., оклад за військовим званням (підполковник) - 1410 грн., надбавка за вислугу років (45%) – 2182 грн. 50 коп.; всього – 7032 грн. 50 коп. (Т.2, а.с.24).
На підставі вказаної довідки відповідачем ГУ ПФ України у Львівській обл. проведено з 01.01.2018р. перерахунок пенсії позивача на підставі постанов КМ України № 704 від 30.08.2017р., № 103 від 21.02.2018р., із урахуванням складових грошового забезпечення, зазначених у довідці № ХВ 60477 від 31.03.2018р. (Т.2, а.с.23).
На звернення позивача від 09.01.2019р. відповідачем ПФ України надано відповідь № 1391/Т-11 від 19.02.2019р., згідно якої Міністерство соціальної політики України листом № 24462/0/2-17/21 від 12.12.2017р. повідомило ПФ України про те, що постановою КМ України № 657 від 30.08.2017р. не визначено умов, порядку та розмірів перерахунку пенсій у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення. При цьому, 21.02.2018р. КМ України прийнято постанову № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб». На підставі довідки про розмір грошового забезпечення № ХВ 60477 від 31.03.2018р., виданої Львівським ОВК, з 01.01.2018р. проведено перерахунок пенсії позивачу (Т.1, а.с.58 і на звороті).
На звернення позивача від 14.05.2019р. відповідачем ПФ України надано відповідь № 14351/Т-11 від 18.06.2019р., згідно якої повідомлено, що детальні роз`яснення з питання проведення перерахунку його пенсії на виконання постанов КМ України № 657 від 30.08.2017р. та № 103 від 21.02.2018р. надано листом ПФ України № 1391/Т-11 від 19.02.2019р. (Т.2, а.с.137).
На звернення позивача від 20.09.2018р. відповідачем Львівським ОВК надано відповідь № 9119 від 04.10.2019р., згідно якої наказом Міністра оборони України від 25.06.2001р. позивач був відряджений до Генеральної прокуратури України, а до цієї дати перебував на офіцерських посадах в Міністерстві оборони України. Виходячи з наведеного та керуючись вказівкою Департаменту фінансів Міністерства оборони України № 248/3/6/837 від 27.03.2018р. Львівським ОВК була складена та направлена до ГУ ПФ України у Львівській обл. довідка про розмір грошового забезпечення із зазначенням: посадовий оклад - 3440 грн., оклад за військовим званням - 1410 грн., надбавка за вислугу років (45%) – 2182 грн. 50 коп.; всього грошового забезпечення – 7032 грн. 50 коп. 
Приписами постанови КМ України № 45 від 13.02.2008р. передбачено підготовку довідок про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної у списку осіб, пенсії яких підлягають перерахунку або державним органом, з якого особа звільнена зі служби, або органами, установами, організаціями і підприємствами, до яких були відряджені особи. На даний час від ГУ ПФ України у Львівській обл. не надходило списку, який необхідно подати до Військової прокуратури Західного регіону України для видачі відповідних довідок (Т.1, а.с.59 і на звороті).
На звернення позивача від 15.04.2019р. відповідачем Львівським ОВК надано відповідь № 4781 від 26.04.2019р., згідно якої в п.7 постанови КМ України № 103 від 21.02.2018р. зазначено, що Міністерство оборони України повинно забезпечити оформлення та подання до органів ПФ України довідки про розмір грошового забезпечення, визначені в пункті 1 зазначеної постанови відповідно до Порядку проведення перерахунку пенсій, затв. постановою КМ України № 45 від 13.02.2008р. Саме тому Львівський ОВК склав довідку про розмір грошового забезпечення з посадовим окладом на дату відрядження і вона є дійсною (Т.1, а.с.138 і на звороті).
На заяву позивача від 09.01.2019р. щодо перерахунку пенсії відповідачем ГУ ПФ України у Львівській обл. надано відповідь № 119/Т-20/07.05-06 від 08.02.2019р., згідно якої на виконання листа ПФ України № 6194/02-23 від 26.02.2018р. та згідно повідомлення Міністерства соціальної політики України № 3590/0/2/18/21 від 26.02.2018р. про прийняття постанови КМ України № 103 від 21.02.2018р. «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», на адресу Львівського ОВК листом № 4214/03.29-16 01.03.2018р. скеровувалися списки осіб з числа пенсіонерів Міністерства оборони України для надання довідок про грошове забезпечення, необхідних для перерахунку пенсій у порядку, встановленому постановою КМ України № 45 від 13.02.2008р. (із змінами). Починаючи з 01.01.2018р., відповідачем ГУ ПФ України у Львівській обл. проведено перерахунок пенсії позивачу відповідно до постанови КМ України № 103 від 21.02.2018р. на підставі довідки № ХВ60477 від 31.03.2018р., скерованої Львівським ОВК та з урахуванням складових грошового забезпечення, які у ній зазначені (Т.1, а.с.57 і на звороті).
На заяву позивача від 14.05.2019р. щодо перерахунку пенсії відповідачем ГУ ПФ України у Львівській обл. надано відповідь № 2744/Т-20/11.03-06 від 13.06.2019р., у якій додатково зазначено, що повідомлення з ПФ України щодо перерахунку пенсій колишнім військовослужбовцям військових прокуратур відповідно до постанови КМ України № 657 від 30.07.2017р. «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури» в ГУ ПФ України у Львівській обл. не надходило, а тому підстави для перерахунку пенсії згідно з долученими позивачем копіями довідок, є відсутніми (Т.2, а.с.110).
На заяву позивача від 05.06.2019р. щодо перерахунку пенсії відповідачем ГУ ПФ України у Львівській обл. надано відповідь № 2999/Т-20/11.03-06 від 03.07.2019р., згідно якої повідомлено, що відповідно до ст.8 Закону України «Про звернення громадян» не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті. Роз`яснення щодо порушеного питання надавалися позивачу листом № 2744/Т-20/11.03-06 від 13.06.2019р. (Т.2, а.с.162).

Предметом спору у даній справі є оцінка наявності чи відсутності підстав для видачі позивачу нової довідки про грошове забезпечення відповідно до норм Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затв. постановою КМ України № 45 від 13.02.2008р., та перерахунку його пенсії з урахуванням зазначеної довідки. Правовою підставою для видачі такої довідки позивачем наведено постанову КМ України № 657 від 30.07.2017р. «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури».

Вирішуючи наведений спір колегія суддів враховує, що 06.09.2017р. набрала чинності постанова КМ України № 657 від 30.08.2017р. «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури», якою були підвищені посадові оклади, зокрема, працівників військових прокуратур гарнізонів та прирівняних до них прокуратур.
Листом № 248/3/6/3334 від 22.09.2017р. Міністерство оборони України звернулося до ПФ України з проханням повідомити головні управління ПФ України в областях про підстави проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку відповідно до постанови КМ України № 657 від 30.08.2017р., та подачі їх до військових комісаріатів у встановлені терміни.
Відповідно до листа № 34407/02-23 02.11.2017р. ПФ України звернувся до Міністерства соціальної політики України з приводу надання роз`яснень щодо наявності підстав для перерахунку пенсій військовослужбовцям військових прокуратур у зв`язку з прийняттям КМ України постанови № 657 від 30.08.2017р.
У відповідь Мінсоцполітики скерувало лист № 24462/0/2-12/21 від 12.12.2017р., в якому роз`яснило ПФ України, що згідно ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених КМ України. Разом з тим, постановою КМ України № 657 від 30.08.2017р. не визначені умови, порядок та розміри проведення перерахунку пенсій у зв`язку з її прийняттям.
Із урахуванням наведеного, на звернення позивача від 09.01.2019р. відповідачем ПФ України сформовано в листі № 1391/Т-11 від 19.02.2019р. правову позицію, згідно якої постановою КМ України № 657 від 30.08.2017 не визначено умов, порядку та розмірів перерахунку пенсій у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення.

Разом з тим, з огляду на викладені обставини та аналіз вищенаведених актів, вказану правову позицію не можна вважати вірною, з наступних підстав.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі визначено Законом України № 2262-XII від 09.04.1992р. «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (тут і надалі в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), відповідно до преамбули якого держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
Статтею 63 цього Закону встановлено, що перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Таким чином, право на перерахунок пенсії виникає у військовослужбовців, у тому випадку, коли за рішенням суб`єкта владних повноважень, наділеного правом встановлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців, змінюється розмір хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень).
Відповідно до пункту 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затв. постановою КМ України № 45 від 13.02.2008р., перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.
Отже, постановою КМ України № 657 від 30.08.2017р. «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури» (набрала чинності з 06.09.2017р.) затверджено нові схеми окладів, зокрема, підвищено посадові оклади працівників прокуратур Автономної Республіки Крим, областей, м.Києва та м.Севастополя, військових прокуратур регіонів, гарнізонів і прирівняних до них прокуратур. 
За таких умов зазначена постанова та Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затв. постановою КМ України № 45 від 13.02.2008р., є належною підставою для здійснення перерахунку пенсії та визначення її розміру відповідно до ч.3 ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Підтвердженням такого висновку є те, що відповідно до п.п.1-3 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затв. постановою КМ України № 45 від 13.02.2008р., перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом (далі - особи), або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.
На підставі зазначеного в пункті 1 цього Порядку рішення Кабінету Міністрів України Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, СБУ, Служба зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Адміністрація Держспецзв`язку, Адміністрація Держприкордонслужби, ДПтС, ДСНС (далі - державні органи) повідомляють у п`ятиденний строк Пенсійному фонду України про підстави перерахунку пенсій військовослужбовцям.
Пенсійний фонд України повідомляє у п`ятиденний строк з моменту надходження інформації від державних органів своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм.Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки).
Головні управління Пенсійного фонду України складають у десятиденний строк з моменту надходження зазначеної інформації списки за формою згідно із додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.
На підставі списків уповноважені органи готують для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно із додатком 2 (далі - довідка) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Під час судового розгляду зясовано, що Міністерство оборони звернулося згідно листа № 248/3/6/3334 від 22.09.2017р. до ПФ України із проханням повідомити головні управління ПФ України в областях про підстави проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку відповідно до постанови КМ України № 657 від 30.08.2017р., та подачі їх до військових комісаріатів у встановлені терміни, а отже виконало свій обов`язок щодо повідомлення ПФ України про підстави перерахунку пенсій, зокрема, військовослужбовцям військових прокуратур.
Відтак, після отримання вказаного повідомлення Міністерства оборони України у відповідача ПФ України виник обов`язок повідомити ГУ ПФ України у Львівській обл., де позивач перебуває на обліку, про підстави для проведення перерахунку його пенсії та про необхідність підготовки списку осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, зазначивши у ньому позивача.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06.03.2018р. у справі № 592/10486/17, яка в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України та ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» враховується апеляційним судом під час вирішення наведеного спору.
Звідси, оскільки відповідач ПФ України отримав повідомлення Міністерства оборони України про підстави перерахунку пенсій 11.10.2017р., то в строк до 17.10.2017р. він мав повідомити відповідні Головні управління в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку.

Колегія суддів не вважає належним обґрунтуванням правомірності такої бездіяльності посилання відповідача ПФ України на звернення до Міністерства соціальної політики України, оскільки станом на момент виникнення спірних правовідносин обов`язок відповідача повідомити відповідні головні управління про підстави для проведення перерахунку пенсій не залежав від повідомлення Міністерства соціальної політики України.

Відповідно до п.3 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затв. постановою КМ України № 45 від 13.02.2008р., довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком. Особам, що відряджалися для виконання службових обов`язків до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших установ, організацій і підприємств та були звільнені із служби у зв`язку з виходом на пенсію безпосередньо з посад, на яких вони перебували, перерахунок пенсій провадиться на підставі довідок про розмір грошового забезпечення, виданих зазначеними органами, установами, організаціями і підприємствами.
У разі ліквідації таких органів, установ, організацій чи підприємств довідки видаються правонаступниками, а у разі їх відсутності або перейменування (відсутності) посад у порядку, встановленому Мінсоцполітики.
Зазначені довідки надсилаються до державних органів, у яких особи проходили службу до відрядження, а їх уповноважені органи подають довідки у п`ятиденний строк головним управлінням Пенсійного фонду України.
Таким чином, довідка про розмір грошового забезпечення видається тим органом, з якого особу звільнено із служби у зв`язку з виходом на пенсію, в подальшому довідка надсилається до державного органу у якому особа проходила службу до відрядження для виконання службових обов`язків, які надсилають таку до відповідних органів ПФ України.

Із змісту трудової книжки позивача слідує, що ОСОБА_3 відповідно до наказу Міністра оборони України № 103 від 25.06.2001р. був відряджений до Генеральної прокуратури України (Т.1, а.с.186).
Згідно Витягу із наказу заступника Міністра оборони України (по особовому складу) № 110 від 29.12.2006р. підполковника юстиції ОСОБА_3 , старшого помічника військового прокурора Львівського гарнізону звільнено з військової служби.
Відповідно до наказу Військової прокуратури Західного регіону України № 01 від 09.01.2007р. (по особовому складу) підполковника юстиції ОСОБА_3 , старшого помічника військового прокурора Львівського гарнізону, звільнено із займаної посади.
Отже, державним органом, з якого позивача звільнено з військової служби, є Військова прокуратура Західного регіону України.
Водночас, довідку № ХВ 60477 від 31.03.2018р. про грошове забезпечення позивача, у якій зазначено посадовий оклад за посадою старший помічник ВП Львівського гарнізону, надав ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Такі дії Львівського ОВК не ґрунтуються на вимогах п.3 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затв. постановою КМ України № 45 від 13.02.2008р., оскільки позивач звільнений із служби у зв`язку з виходом на пенсію безпосередньо з посади старшого помічника військового прокурора Львівського гарнізону; пенсія за вислугу років призначена позивачу з урахуванням посади, яку позивач обіймав на дату звільнення. 
За таких обставин ІНФОРМАЦІЯ_2 не є уповноваженим органом на видачу довідки про розмір грошового забезпечення позивача, оскільки відповідну довідку слід було підготувати Військовій прокуратурі Західного регіону України.

Таким чином, дії відповідача Львівського ОВК щодо видачі довідки «Про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, у порядку, визначеному рішенням Кабінету Міністрів України» № ХВ 60477 від 31.03.2018р. вчинені з порушенням норм Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затв. постановою КМ України № 45 від 13.02.2008р.

Разом з тим, з наявних в матеріалах справи копій листів Військової прокуратури Західного регіону України № 18-13 вих-19 від 07.02.2019р. та № 18-36 вих-19 від 28.02.2019р. вбачається, що до прокуратури регіону від Львівського ОВК, від інших обласних військових комісаріатів, або інших уповноважених органів належного запиту (списки осіб, пенсії яких підлягають перерахунку) щодо видачі довідки про розмір грошового забезпечення позивача станом на 30.08.2017р. та 01.03.2018р. не надходило (Т.1, а.с.55, 56).
Водночас, відповідно до зазначених законодавчих актів органи ПФ України не наділені повноваженнями самостійно визначати розмір грошового забезпечення та проводити нарахування пенсії без подання документів про розмір грошового забезпечення.

В частині доводів апелянтів про пропуск позивачем встановленого строку звернення до суду колегія суддів наголошує на наступному.
В Конституції України закріплено, що людина визнається найвищою соціальною цінністю в Україні, яка є соціальною і правовою державою, в якій визнається і дію принцип верховенства права (ст.ст.1, 3 та 8).
Основний Закон також встановлює, що громадяни України мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх, зокрема, у старості та в інших випадках, передбачених законом; це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків фізичних та юридичних осіб, бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом (ст.46).
Право на соціальний захист відноситься до основоположних прав і свобод, які гарантуються державною і, за жодних умов, не можуть бути скасовані, а їх обмеження не допускається, крім випадків, передбачених Конституцією України (ст.ст.22 та 64).
Застосовуючи строки у зазначеній сфері, потрібно розрізняти право особи на соціальний захист та право особи на судовий захист. Право на соціальний захист особи реалізується відповідним суб`єктом владних повноважень, як правило, органом пенсійного фонду за зверненням такої особи з проханням надати певний статус та здійснити відповідні виплати. У випадку якщо особа вважає, що існує спір у публічно-правовій сфері стосовно реалізації її права на соціальний захист, зумовлений протиправними рішеннями, діями або бездіяльність суб`єкта владних повноважень, така особа може звернутися до адміністративного суду з позовом, що буде уже способом реалізації права на судовий захист. Згідно з Конституцією України право особи на соціальний захист гарантується, в першу чергу, статтею 46, а право на судовий захист, зокрема, - статтями 55 та 124.
Строки у сфері соціального захисту застосовує відповідний суб`єкт владних повноважень або суд, у випадку, визнання рішення, дії чи бездіяльності відповідного суб`єкта протиправними та задоволення позову особи. У свою чергу, строк на звернення до суду застосовується виключно судом, як правило, на етапі прийняття рішення про відкриття провадження в адміністративній справі. Строк звернення до суду стосується виключно питання прийняття до розгляду або відмови у розгляді позовних вимог по суті, але не застосовується для прийняття рішення про задоволення чи не задоволення таких вимог, а також періоду протягом якого такі вимоги підлягають задоволенню.
Колегія суддів також виходить з того, що у триваючих правовідносинах суб`єкт владних повноважень протягом певного проміжку часу ухиляється від виконання своїх зобов`язань (триваюча протиправна бездіяльність) або допускає протиправну поведінку (триваюча протиправна діяльність) по відношенню до фізичної або юридичної особи. Прикладом таких правовідносин є правовідносини, що виникають у сфері реалізації прав громадян на соціальних захист (пенсійне забезпечення, виплата заробітної плати тощо).
Важливо, що предметом позову в категорії справ стосовно соціального захисту є дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, пов`язані з соціальними виплатами, які можуть бути регулярними, періодичними, одноразовими, обмеженими в часі платежами, а тому строк на соціальний захист та строки звернення до суду залежать також від виду відповідного платежу як форми соціального захисту з боку держави.
Відлік строків для звернення з метою реалізації права на соціальний захист розпочинається з моменту отримання відповідним суб`єктом владних повноважень заяви особи, до якого додано пакет необхідних документів. У свою чергу, відлік строків для звернення до суду (у випадку незгоди особи з відповідним рішенням, дією чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду зазначеної заяви) розпочинається з моменту, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про таке порушення своїх прав, крім якщо інше прямо не передбачено законом.
При застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та повернення позовної заяви на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, в першу чергу, з боку держави.
З огляду на позицію Конституційного Суду України, що міститься у Рішенні від 15.10.2013р. № 8-рп/2013 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч.2 ст.233 Кодексу законів про працю України, ст.ст.1, 12 Закону України «Про оплату праці» і у Рішенні від 15.10.2013р. № 9-рп/2013 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення ч.2 ст.233 Кодексу законів про працю України, а також на підставі аналізу положення ст.51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», колегія суддів дійшла до висновку, що у разі порушення законодавства про пенсійне забезпечення органом, що призначає і виплачує пенсію, адміністративний позов з вимогами, пов`язаними з виплатами сум пенсії за минулий час, може бути подано без обмеження будь-яким строком.
Неможливість обмеження шестимісячним строком обов`язку України як держави забезпечити реалізацію громадянином України свого конституційного право на соціальний захист, підтверджується, також встановленим ст.ст.256 та 257 ЦК України трирічним строком позовної давності, який означає строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. У протилежному випадку, обов`язок громадянина, зокрема, у формі майнового зобов`язання перед державою підлягав б судовому захисту протягом 3 років, а такий ж обов`язок держави перед громадянином - 6 місяцями.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії їх здійснення та основні обов`язки повинні визначатися виключно законами, які приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Верховна Рада України може змінити закон лише виключно законом.
За таких обставин колегія суддів не погоджується із тим, що у разі порушення органом ПФ України законодавства про пенсійне забезпечення, слід застосовувати шестимісячний строк звернення до адміністративного суду, встановлений ч.2 ст.122 КАС України, оскільки це матиме наслідком неможливість реалізувати передбачене Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» право пенсіонера на виплату сум пенсії за минулий час без обмеження строку у визначеному законодавством розмірі.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Так, статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.
Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
В справі «East/West Alliance Limited» проти України» (№ 19336/04) Суд вказує, що дія статті 13 вимагає надання національного засобу юридичного захисту у спосіб, який забезпечує вирішення по суті поданої за Конвенцією «небезпідставної скарги» та відповідне відшкодування, хоча договірним державам надається певна свобода дій щодо вибору способу, в який вони виконуватимуть свої конвенційні зобов`язання за цим положенням. Межі обов`язків за статтею 13 різняться залежно від характеру скарги заявника відповідно до Конвенції. Незважаючи на це, засоби юридичного захисту, які вимагаються за статтею 13 Конвенції, повинні бути ефективними як у теорії, так і на практиці (Kudla v. Poland N 30210/96).
Крім того, у пункті 227 рішення у справі «Кудла проти Польщі» Суд вказав, що стаття 13 Конвенції гарантує на національному рівні доступність засобу юридичного захисту, здатного забезпечувати втілення в життя змісту конвенційних прав і свобод, незалежно від того, у якій формі вони закріплені в національному правовому порядку. Отже, дія статті 13 вимагає надання національного засобу юридичного захисту у спосіб, який забезпечує вирішення по суті поданої за Конвенцією «небезпідставної скарги» та відповідне відшкодування, хоча договірним державам надається певна свобода дій щодо вибору способу, в який вони виконуватимуть свої конвенційні зобов`язання за цим положенням. Межі обов`язків за статтею 13 різняться залежно від характеру скарги заявника відповідно до Конвенції. Незважаючи на це, засоби юридичного захисту, які вимагаються за статтею 13 Конвенції, повинні бути ефективними як у теорії, так і на практиці; використанню засобів захисту не повинні невиправдано та необґрунтовано перешкоджати дії чи бездіяльність органів влади держави-відповідача (рішення у справі «Аксой проти Туреччини» (Aksoy v. Turkey), пункт 95 та рішення у справі «Кудла проти Польщі» (Kudla v. Poland), заява № 30210/96, пункт 157).

          Обираючи правильний спосіб захисту порушених прав позивача колегія суддів виходить з того, що у разі визнання судом неправомірними дій чи бездіяльності відповідача суд може зобов`язати його вчинити чи утриматися від вчинення певних дій у спосіб, визначений чинним законодавством, яким може бути захищено/відновлено порушене право.
З огляду на наведене, враховуючи, що судовому захисту підлягає порушене, а не ілюзорне право, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо часткового задоволення заявленого позову в спосіб, який сформульований в резолютивній частині рішення суду.

          В частині решти доводів апеляційних скарг колегія суддів враховує, що всі конкретні, доречні та важливі доводи позивача, наведені в позовній заяві, були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.
Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.
У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.
Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції не встановив неправильного застосування норм матеріального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення і погоджується з висновками суду першої інстанції у справі, якими позовні вимоги задоволені частково у визначений спосіб.

Оцінюючи в сукупності наведені обставини справи, виходячи з вищевказаних положень нормативно-правових актів, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про підставність та обґрунтованість заявленого позову, через що останній підлягає до часткового задоволення, із вищевказаних мотивів.
Також в порядку ст.139 КАС України понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги слід покласти на апелянтів.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційні скарги на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.139, ч.3 ст.243, ст.310, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Пенсійного фонду України, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській обл., Львівського обласного військового комісаріату на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18.10.2019р. в адміністративній справі № 1.380.2019.001602 залишити без задоволення, а вказане рішення суду – без змін.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційних скарг покласти на апелянтів.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення; у випадку оголошення судом апеляційної інстанції лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	Р. М. Шавель 	
судді	 	В. З. Улицький 	
 	 	С. М. Кузьмич  	
Дата складення повного судового рішення: 12.02.2020р.