ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

15 січня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 205/6577/19(2-а/205/158/19)	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Кругового О.О. (доповідач),
                               суддів:  Прокопчук Т.С., Шлай А.В.,     
за участю секретаря судового засідання Іотової А.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1   
на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська  від 26 вересня 2019 року , (суддя суду першої інстанції Басова Н.В.), прийняте у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро, в адміністративній справі за позовом   ОСОБА_1   до інспектора роти №4 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Лукаша Богдана Васильовича  про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-
в с т а н о в и в :
           31 липня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 №610027 від 19.07.2019 року винесену інспектором роти №4 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції сержантом поліції Лукашем Богданом Васильовичем  відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення  у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. Справу про притягнення до адміністративної відповідальності  за ст. 132-1 КУпАП ОСОБА_1 – закрити.
          Адміністративний позов обґрунтовано тим, що адміністративне правопорушення позивач не вчиняв. На думку позивача, в оскаржуваній постанові належні та допустимі докази, які б свідчили про його вину у вчиненні правопорушення не вказані, працівником поліції не в повній мірі встановлено обставини справи, а висновки відповідача про вчиненні позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 132-1 КУпАП, не відповідають дійсним обставинам справи.
          Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 вересня 2019 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 – відмовлено.
          Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції вимог норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог.
          Апеляційна скарга фактично обґрунтована доводами адміністративного позову. Також, позивач зазначає, що ширина вантажу, зазначена в оскаржуваній постанові, визначена неналежним способом та є приблизною, оскільки засіб вимірювання, який використовувався відповідачем,  не сертифікований, а в самій постанові не вказано за допомогою якого приладу було проведено заміри вантажу. 
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд  вважає, що апеляційна скарга   не підлягає задоволенню за наступних підстав. 
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 19.07.2019 року відповідачем було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ст. 132-1 КУпАП про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 510 грн..
Відповідно до змісту постанови,  водій керуючи транспортним засобом DAF XF 105.460, д.н.з. НОМЕР_1 з причепом марки TAD CLASSIC 30-3, д.н.з. НОМЕР_2 на А/Д Київ-Харків, 293 км., допустив порушення п. 22.5 ПДР, а саме: здійснював перевезення великогабаритного вантажу – комбайну CLAAS LEXION 570, ширина якого перевищує 2.6 м та становить 3,6 м, без автомобілів супроводження як це передбачено дозволом.
Не погодившись з означеною постановою позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про її оскарження. 
          Вирішуючи спір між сторонами суд першої інстанції виходив з того, що наданим до перевірки дозволом визначено, що перевезення вантажу, що перевищує 2.6 метрів, автомобілем засобом DAF XF 105.460, д.н.з. НОМЕР_1 з причепом марки TAD CLASSIC 30-3, д.н.з. НОМЕР_2 може здійснюватися за умови супроводження автомобілів прикриття, однак позивачем було здійснено перевезення вантажу ширино. 3.6 м без автомобілів супроводження.  Також, суд дійшов висновку, що наданим відповідачем відеозаписом підтверджено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП.
          Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
           Статтею  132-1 КУпАП, передбачена відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами у вигляді накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Приписами ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримуватись вимог цього  Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.
Відповідно до ст. 33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами затверджені  постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року № 30, згідно п.2 яких транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5  Правил дорожнього руху  України, затверджених  постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року   № 1306.
Відповідно до п.п. 22.5 Правил дорожнього руху  України, затверджених постановою КМУ від 10.01.2001 року № 1306 (далі -  Правила дорожнього руху), за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.
          Згідно п. 27 Правил, затверджених постановою КМУ №30, супровід автомобілем прикриття обов`язковий у разі, коли ширина великогабаритного транспортного засобу спеціального призначення перевищує 3,5 чи довжина 24 метри.
Як вбачається з наданого позивачем дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагоні або габаритні параметри яких перевищують нормативні      № 13128901-1275НГ, строком дії з 09.07.2019 року по 22.08.2019 року, останнім дозволяється рух транспортного засобу DAF XF 105.460, д.н.з НОМЕР_1 , причіп TAD Classic 30-3 д.н.з НОМЕР_2 , вантаж - техніка. Параметри транспортного засобу: довжина - 22 м.; ширина - 3.75 м.; висота -      4.49 м.; загальна вага автопоїзду з вантажем - 40 т.; навантаження на найбільш навантажену вісь - 11 т.; виступ вантажу за задній габарит - 3 м. Транспортний засіб виділений для супроводження автомобілем прикриття: 1) марка: FIAT NUOVO DOBLO, д.н.з. НОМЕР_3 ; марка FORD TRANSIT, д.н.з. НОМЕР_4 НС.
Відповідно до наданого відповідачем відеозапису з місця події видно, що після зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , співробітником поліції було проведено заміри вантажу, та зафіксовано, що ширина вантажу, що перевозився, становить 3.75 м.. Також, відеозаписом зафіксовано, що перевезення вантажу, ширина якого перевищує 3.5 м,  здійснювалось без автомобілів супроводження вказаних у дозволі. 
Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
В свою чергу, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення встановлюється уповноваженою особою на підставі доказів, перелік яких визначений ст.251 КУпАП.
Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.
          Отже, дослідивши наявний в матеріалах справи відеозапис суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що він містить дані, на підставі яких можливо встановити обставини допущеного позивачем правопорушення, а також посилання на докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відтак вказаний відеозапис є належним та допустимим доказом в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України та має бути врахований при розгляді справи. 
Доводи позивача з приводу того, що використаний відповідачем засіб вимірювання ширини вантажу є неналежним та несертифікованим суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими, оскільки використана під час замірів вантажу рулетка не потребує повірки та сертифікації, оскільки не є технічним засобом. 
В свою чергу, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що ч. 1 ст. 72 КАС України визначено обов`язок  кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
Позивач, заперечуючи проти факту перевищення ширини вантажу 3.5 м, не надав до суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження зазначеної обставини, зокрема, не надав суду ТТН із зазначенням параметрів вантажу або технічної документації на комбайн, що перевозився, в якій було б чітко вказано ширину такого комбайну. Відтак, на думку суду, позивачем не спростовано фактів, встановлених відповідачем під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та покладених в основу оскаржуваної постанови. 
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 ..
З урахуванням вищевикладеного,  суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, таким, що прийняте у відповідності до норм матеріального права та згідно норм процесуального законодавства, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для зміни або скасування рішення суду – відсутні.
          Керуючись ст. 243,ст.  286,  ст. 308, ст. 310, ст. 316,  ст. 321 КАС України, суд,-
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.09.2019 року в адміністративній справі №205/6577/19 (2а/205/158/19) – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України. 
   
Головуючий - суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      Т.С. Прокопчук 

                               суддя                                                                      А.В. Шлай