УХВАЛА

03 лютого 2020 року 
Київ
справа №560/4060/19
адміністративне провадження №Пз/9901/1/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді Губської О.А.,
суддів: Білак М.В., Калашнікової О.В., Соколова В.М., Шевцової Н.В.,
розглянувши подання Хмельницького окружного адміністративного суду про розгляд Верховним Судом адміністративної справи №560/4060/19 як зразкової,
в с т а н о в и в :
До Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшло подання Хмельницького окружного адміністративного суду про розгляд Верховним Судом адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Хмельницької області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії (справа №  560/4060/19) як зразкової. 
Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 грудня 2019 року відкрито провадження у справі.
У позовній заяві позивач просить: 
- визнати протиправним та скасувати наказ прокуратури Хмельницької області від 13.11.2019 №1003к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу організації представництва в суді та при виконанні судових рішень управління представництва інтересів держави в суді прокуратури Хмельницької області та органів прокуратури з 15.11.2019 на підставі пункту 9 частини 1  статті 51 Закону України «Про прокуратуру»;
- поновити ОСОБА_1 в органах прокуратури на посаді прокурора відділу організації представництва в суді та при виконанні судових рішень управління представництва інтересів держави в суді прокуратури Хмельницької області або рівнозначній посаді в органах прокуратури України на умовах безстрокового трудового договору;
- стягнути з прокуратури Хмельницької області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 18.11.2019 до моменту фактичного поновлення на посаді;
- стягнути з прокуратури Хмельницької області на ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу адвоката;
- звернути до негайного виконання рішення суду про поновлення на посаді та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць.
В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначає, що правовою підставою звільнення зазначено пункт 9 частини 1 статті 51 Закону України "Про прокуратуру". Також у мотивувальній частині оскаржуваного наказу міститься посилання на підпункт 1 пункту 19 розділу II Закону №113-ІХ.
Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 51 Закону України "Про прокуратуру" прокурор звільняється з посади у разі ліквідації чи реорганізації органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури.
Водночас, згідно з підпунктом 1 пункту 19 розділу II "Прикінцеві і перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" від 19 вересня 2019 року №113-ІХ, неподання прокурором Генеральної прокуратури України, регіональної прокуратури, місцевої прокуратури, військової прокуратури у встановлений строк заяви до Генерального прокурора про переведення до Офісу Генерального прокурора, обласної прокуратури, окружної прокуратури та про намір у зв`язку із цим пройти атестацію є підставою для звільнення на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру».
Таким чином, одночасне застосування вказаних норм до спірних правовідносин призвело до того, що наслідки у вигляді звільнення працівника настали ще до моменту виникнення обставин, які могли їх потягнути (ліквідація, реорганізація, скорочення чисельності працівників).
Згідно з п. 9-10 розділу І Порядку проходження прокурорами атестації, затвердженого наказом Генерального прокурора від 03.10.2019 № 221, відповідна письмова заява мала бути подана Генеральному прокурору до 15 жовтня 2019 року включно. Форми типових заяв прокурора встановлено у додатку 2 до цього Порядку.
Отже, підстави для подання заяви про переведення на посаду в Хмельницькій обласній прокуратурі були відсутні, оскільки на момент подання заяви (з 04.10.2019 по 15.10.2019 включно) не відбувалося ні ліквідації, ні реорганізації існуючого органу прокуратури (прокуратура Хмельницької області) та не створено нового органу прокуратури - Хмельницька обласна прокуратура.
Крім цього, за своїм змістом заява встановленої Порядком форми є фактично розпискою про те, що прокурор усвідомлено та добровільно надає згоду на умови та процедури атестації, визначені Порядком; на своє звільнення у разі неуспішного проходження будь-якого з етапів атестації; на взяття до уваги при ухваленні рішення кадровою комісією про результати атестації інформації, отриманої від фізичних та юридичних осіб (у тому числі анонімно), яка не підлягає додатковому офіційному підтвердженню.
Свідоме підписання прокурором вищевказаної заяви з урахуванням очевидної незаконності її змісту, а також незаконності самої атестації, з одночасною згодою на своє подальше звільнення, суперечить одній з основних засад діяльності прокуратури, визначеній у п. 5 ч. 1 ст.З Закону України "Про прокуратуру" - незалежності прокурорів. Також, оскільки зміст затвердженої Порядком форми заяви суперечить принципу верховенства права, вимогам Конституції України, нормам чинного КЗпП України, ст. 8 Закону України "Про звернення громадян", згідно якої анонімні звернення не підлягають розгляду, п.2 ч.2 ст.46 Закону України "Про прокуратуру", відповідно до якої дисциплінарна скарга на дії прокурора, яка є анонімною, не підлягає розгляду, порушує гарантоване Конституцією право на працю, ОСОБА_1 не подано заяву згідно форми, яка встановлена Додатком 2 Порядку.
Також позивач вказує, що при звільненні з посади з боку роботодавця не дотримані вимоги КЗпП України, а саме: за два місяці не повідомлено в індивідуальному порядку про наступне звільнення; не враховано переважене право на залишення на роботі (безперервний стаж роботи у прокуратурі Хмельницької області становить майже 15 років); не запропоновано іншу роботу.
Звертаючись до Верховного Суду з поданням про розгляд даної справи як зразкової, суд першої інстанції зазначив, що у провадженні Хмельницького окружного адміністративного суду перебувають справи №560/4092/19, №560/4093/19, №560/4122/19 з позовами, практично однакового змісту, відповідачем у яких є один і той самий суб`єкт владних повноважень, спір виник з аналогічних підстав, у відносинах, що регулюються одними й тими ж нормами права, в яких позивачами заявлено аналогічні вимоги. 
Поруч з цим зазначено, що відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень, у провадженні інших судів також перебувають справи за аналогічними позовами, про що свідчать, зокрема, ухвали: Окружного адміністративного суду міста Києва   від 27 листопада 2019 року по справі №640/23004/19, від 02 грудня 2019 року по справі №640/23040/19, від 02 грудня 2019 року по справі №640/23396/19, Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2019 року по справі №620/3482/19, Вінницького окружного адміністративного суду від 04 грудня 2019 року по справі №120/3917/19-а, Харківського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2019 року по справі №520/13120/19. 
Ухвалою Верховного Суду від 11 січня 2020 року з Хмельницького окружного адміністративного суду витребувано матеріали справ №560/4092/19, №560/4093/19, №560/4122/19, які визначено у поданні як типові.
На виконання цієї ухвали 22 січня 2020 року на адресу Верховного Суду надійшли матеріали адміністративних справ №560/4092/19, №560/4093/19, №560/4122/19.
Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі №560/4060/19 як зразкової, Верховний Суд керується таким.
Згідно з пунктом 21 частини першої статті 4 КАС типові адміністративні справи - адміністративні справи, відповідачем у яких є один і той самий суб`єкт владних повноважень (його відокремлені структурні підрозділи), спір у яких виник з аналогічних підстав, у відносинах, що регулюються одними нормами права, та у яких позивачами заявлено аналогічні вимоги.
Відповідно до пункту 22 частини першої статті 4 КАС зразкова адміністративна справа - це типова адміністративна справа, прийнята до провадження Верховним Судом як судом першої інстанції для постановлення зразкового рішення.
Порядок і умови ініціювання та вирішення питання про відкриття провадження у зразковій справі наведені у статті 290 КАС.
У відповідності до частини першої цієї статті якщо у провадженні одного або декількох адміністративних судів перебувають типові адміністративні справи, кількість яких визначає доцільність ухвалення зразкового рішення, суд, який розглядає одну чи більше таких справ, може звернутися до Верховного Суду з поданням про розгляд однієї з них Верховним Судом як судом першої інстанції.
Відповідно до частини другої статті 290 КАС у поданні про розгляд справи Верховним Судом як зразкової зазначаються підстави, з яких суд, що надає подання, вважає, що справа має бути розглянута Верховним Судом як зразкова, в тому числі посилання на типові справи. До подання додаються матеріали справи.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що інститут зразкової справи запроваджений з метою вирішення Верховним Судом питань застосування норм матеріального права у значній кількості адміністративних справ, які характеризуються аналогічними позовними вимогами та підставами виникнення спору, однаковими нормами, які регулюють спірні правовідносини, а також відповідачем у який є один і той самий суб`єкт владних повноважень.
Лише наявність усіх вищезазначених ознак типових справ та їх значна кількість є підставою для висновку про доцільність ухвалення рішення у зразковій справі задля забезпечення передбачуваності та єдності правозастосовної практики у певній категорії спірних правовідносин та швидкого розгляду великої кількості однотипних справ.
Так, у справі, про розгляд якої як зразкової внесено подання, та у справах, які визначені  Хмельницьким окружним адміністративним судом як типові,  позивачами заявлено позовну вимогу про визнання протиправними та скасування наказів про звільнення на підставі пункту 9 частини 1  статті 51 Закону України «Про прокуратуру».
Разом з тим, Суд зазначає, що позовні вимоги у вищевказаних справах не є тотожними, оскільки оскаржувані накази про звільнення носять індивідуальний характер та є актами індивідуальної дії, оскільки містять обставини щодо кожного з позивачів окремо.
Не є тотожними також і підстави позовних вимог та фактичні обставини справи.
Так, з матеріалів типових адміністративних справ, які надіслані на запит Верховного Суду, було встановлено, що позивачі однією з підстав скасування наказу про звільнення зазначають, що всупереч нормам КЗпП оскаржуваний наказ видано в період їх тимчасової непрацездатності. 
Звільнення в період тимчасової непрацездатності є суттєвою обставиною, оскільки працівникові в цей період надаються гарантії захисту від звільнення.
Разом з тим, у зразковій справі позивач не посилається на таку підставу для скасування наказу, як звільнення в період тимчасової непрацездатності.
Отже, у даній справі та в справах, на які суд першої інстанції посилається як на типові, підстави позову, які зазначають позивачі, не є в повній мірі аналогічними.
Відтак, в кожному випадку суду необхідно досліджувати та встановлювати конкретні індивідуальні обставини, що складають підставу позову.
Подібність (єдність) предмету позову та ідентичність учасників спору, за умови наявності інших істотних обставин, які підлягають встановленню в ході судового розгляду справи, не свідчать про типовість таких справ та, відповідно, можливість їх однакового вирішення.
Звільнення працівника в період тимчасової непрацездатності є суттєвою підставою для пред`явлення позову, яка підлягає встановленню в ході судового розгляду справи. Наявність вказаної підстави позову у справах, які визначені  Хмельницьким окружним адміністративним судом як типові, та відсутність такої підстави у справі, про розгляд якої як зразкової внесено подання, не свідчать про типовість таких справ та, відповідно, можливість їх однакового вирішення.
З огляду на викладене, Верховний Суд дійшов висновку, що подання Хмельницького окружного адміністративного суду не відповідає вимогам ст. 290 КАС України через наявність у справах розбіжностей у фактичних обставинах, які підлягають встановленню в кожній конкретній справі та  в підставах позову, що унеможливлюють прийняття для них зразкового рішення.
Відповідно до ч. 6 ст. 290 КАС України Верховний Суд відмовляє у відкритті провадження у зразковій справі, якщо подання не відповідає вимогам частини першої та (або) другої цієї статті, зокрема через значні розбіжності у їх фактичних обставинах, які унеможливлюють прийняття для них зразкового рішення.
За таких обставин, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у зразковій справі. 
Керуючись ст. 4, 290 КАС України, суд, -
у х в а л и в :
Відмовити у відкритті провадження за поданням Хмельницького окружного адміністративного суду про розгляд Верховним Судом адміністративної справи №560/4060/19 як зразкової.
Справу №560/4060/19 та матеріали, направлені на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 11 січня 2020 року, повернути до Хмельницького окружного адміністративного суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач	О. А. Губська	
 Судді	 М. В. Білак 	
 	О. В. Калашнікова 	
 	В. М. Соколов 	
 	Н. В. Шевцова