СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2020 р.                                                         Справа № 922/4134/15  

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді  Мартюхіної Н.О., судді Плахова О.В., судді Шутенко І.А.
при секретарі судового засідання: Голозубовій О.І.
За участю представників сторін:
від АТ "НАК "Нафтогаз України" (апелянт-1): не з`явились;
від ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" (апелянт-2): адвокат Турутя З.О. -  довіреність б/н від 03.12.2019; 
від ОСОБА_2. (апелянт-3): не з`явились;         
від інших кредиторів: не з`явились;
ліквідатор: не з`явився;
Розглянувши апеляційні скарги: 
1) Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ (вх. №3681 Х/2);
2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста", м. Київ  (вх. №3682 Х/2);
3) ОСОБА_2 , с. Гатне, Києво-Святошинського району, Київська область (вх. №3617 Х/2);
на ухвалу Господарського суду Харківської області від 07.11.2019 у справі №922/4134/15 (суддя Усатий В.О.)
за заявою боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергозбереження",       м. Харків,
про банкрутство, -
В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 07.11.2019 у справі №922/4134/15 (з урахуванням ухвали Господарського суду Харківської області від 14.11.2019 про виправлення описки) частково задоволено клопотання ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергозбереження" (надалі - ТОВ "Енергозбереження") - арбітражного керуючого Бончака С.А. про затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди (вх. №34891 від 14.12.2018) з урахуванням уточнень  (вх. №35034 від 17.12.2018), (вх. №25881 від 28.10.2019) та  (вх. №26489 від 04.11.2019); 
Затверджено звіт про нарахування та виплату грошової винагороди за виконання арбітражним керуючим Бончаком С.А. повноважень ліквідатора ТОВ "Енергозбереження"; 
Визначено джерело виплати основної грошової винагороди арбітражного керуючого Бончака С.А. за виконання повноважень ліквідатора ТОВ "Енергозбереження" за період з 13.07.2017 по 30.11.2018 за рахунок кредиторів у справі пропорційно визнаних вимог;  
Стягнуто  з ПАТ НАК "Нафтогаз України" на користь арбітражного керуючого Бончака С.А. суму в розмірі 33116,90 грн.; 
Стягнуто з ТОВ "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" на користь арбітражного керуючого Бончака С.А.  суму в розмірі 105805,36 грн.; 
Стягнуто з Головного управління ДПС у Харківській області на користь арбітражного керуючого Бончака С.А. суму в розмірі 42119,00 грн.; 
Стягнуто з ОСОБА_2. на користь арбітражного керуючого Бончака С.А. суму в розмірі 54274,20 грн.; 
Стягнуто з ТОВ "Теплопостачальна компанія "Енергозбереження" на користь арбітражного керуючого Бончака С.А. суму в розмірі 341,70 грн.; інше.
Не погодившись з постановленою ухвалою, до Східного апеляційного господарського суду звернувся кредитор ОСОБА_2 з апеляційною скаргою, в якій просить змінити ухвалу Господарського суду Харківської області від 07.11.2019 у справі №922/4134/15 в частині стягнення грошових коштів з   ОСОБА_2 , встановивши суму до стягнення на користь арбітражного керуючого Бончака С.А. в розмірі 5427,42 грн.
Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, заявник посилається на порушення місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, неповне встановлення обставин, що мають значення для справи, та на невідповідність висновків, викладених в оскаржуваному судовому акті, обставинам справи. В обґрунтування своїх доводів, апелянт зазначає наступне:
- приймаючи рішення про стягнення з ОСОБА_2 як кредитора ТОВ "Енергозбереження" суми основної винагороди ліквідатору, суд першої інстанції обмежився констатацією обставин щодо вчинення ліквідатором певних дій, проте не оцінив докази, які свідчать про неналежне виконання ліквідатором своїх повноважень, а також не надав належної правової оцінки всім доказам та обставинам справи;
- на думку апелянта судом не враховано обставини неналежного виконання ліквідатором Бончаком С.А. вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"; зокрема, як вказує скаржник: ліквідатор не зміг надати правової оцінки Договору №1 про надання поворотної фінансової допомоги від 27.04.2011 (на підставі якого виникли кредиторські вимоги ОСОБА_2 ); безпідставно не визнав кредиторські вимоги ОСОБА_2 ; не надав наявні в нього докази, які підтверджують зарахування грошових коштів ОСОБА_2 на рахунок ТОВ "Енергозбереження" за вказаним Договором №1 від 27.04.2011; іншим чином сприяв затягуванню процесу визнання кредиторських вимог ОСОБА_2 ; кредитор ОСОБА_2 був вимушений разом з господарським судом першої інстанції вчиняти дії (витребувати докази, подавати заяви, надавати оцінку доказам, тощо), які повинен був із самого початку вчинити ліквідатор шляхом визнання кредиторських вимог ОСОБА_2 ;
- про неналежне виконання обов`язків ліквідатора ТОВ "Енергозбереження"  арбітражним керуючим Бончаком О.М., на думку апелянта також свідчить те, що ліквідатор не з`являвся в судові засідання, а також ним не виявлено майна банкрута, у зв`язку з чим не отримано коштів в процесі ліквідації ТОВ "Енергозбереження";
- з моменту призначення ліквідатором ТОВ "Енергозбереження", арбітражним керуючим Бончаком О.М. не проведено інвентаризацію підприємства-боржника та не було вчинено жодних дії для отримання первинних документів, пов`язаних з господарсько-фінансовою діяльністю цього суб`єкта господарювання, зокрема, не заявлялись клопотання до місцевого суду про витребування таких доказів;
- ліквідатор ТОВ "Енергозбереження" - арбітражний керуючий Бончак О.М. в рамках кримінального провадження №42014100100000501 не ініціював жодних слідчих дій, в тому числі відсутні докази, що ліквідатором подавались клопотання або заяви до слідчого про витребування документів у колишнього директора ТОВ "Енергозбереження" ОСОБА_5., або клопотання про допит голови ліквідаційної комісії ОСОБА_6., директора ТОВ "Енергозбереження" ОСОБА_5. і власника підприємства - ОСОБА_7.; 
- вказані обставини, за твердженням апелянта свідчать про недієву та неналежну роботу ліквідатора Бончака С.А.
Згідно витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 28.11.2019 для розгляду апеляційної скарги сформовано колегію суддів у наступному складі: Мартюхіна Н.О. - головуючий (суддя-доповідач), суддя Геза Т.Д., суддя Плахов О.В.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 03.12.2019 апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду Харківської області від 07.11.2019 у справі №922/4134/15 залишено без руху; встановлено апелянту строк впродовж 10 днів з моменту отримання цієї ухвали на усунення встановлених при поданні апеляційної скарги недоліків, а саме: надати до суду уточнення щодо того, який саме процесуальний документ у справі №922/4134/15 оскаржується; надати до суду вмотивоване клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Харківської області від 07.11.2019 у справі №922/4134/15.
Крім того, до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Харківської області від 07.11.2019 у справі №922/4134/15 звернулось АТ "НАК "Нафтогаз України", в якій просить скасувати оскаржуване рішення в частині затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди за виконання арбітражним керуючим Бончаком С.А. повноважень ліквідатора ТОВ "Енергозбереження" та прийняти в цій частині нове рішення, яким у затвердженні вказаного звіту арбітражного керуючого                  Бончака С.А. відмовити; скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 07.11.2019 у справі №922/4134/15 в частині визначення джерела виплати основної грошової винагороди арбітражного керуючого Бончака С.А. за виконання повноважень ліквідатора ТОВ "Енергозбереження" за період з 13.07.2017 по 30.11.2018 за рахунок кредиторів у справі пропорційно визнаних вимог; скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 07.11.2019 у справі №922/4134/15 в частині стягнення з АТ "НАК "Нафтогаз України" на користь арбітражного керуючого Бончака С.А. суму в розмірі 33116,90 грн.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт вказує про порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права. Як зазначає АТ "НАК "Нафтогаз України" : 
- ліквідатором Бончаком С.А. в порушення вимог ст.ст. 12, 58, 98 Кодексу України з процедур банкрутства не було вжито всіх заходів для завершення ліквідаційної процедури у встановлений законом строк, а фактичне затягування ліквідаційної процедури відбулось без наявності вагомих на те причин;
- матеріали справи не містять обґрунтування та доказів на підтвердження обставин, які б обумовили затягування ліквідаційної процедури; на думку апелянта, вся робота ліквідатора Бончака С.А. полягала у направленні запитів, в той час як ліквідаційна маса не формувалась, та, відповідно, реалізація майна в ліквідаційній процедурі не відбувалась;
- при затвердженні основної грошової винагороди арбітражному керуючому Бончаку С.А. за виконання ним повноважень ліквідатора у справі у розмірі 4-х мінімальних заробітних плат за період з 13.07.2017 по 30.11.2018 судом першої інстанції не наведено жодного обґрунтування щодо вказаного розрахунку;
- як вказує апелянт, арбітражний керуючий Бончак С.А. не звертався до господарського суду з клопотанням про встановлення розміру грошової винагороди, та суд не встановлював арбітражному керуючому Бончаку С.А. розмір грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора у даній справі у розмірі 4-х мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання повноважень ліквідатора; крім того, судом не було досліджено документального підтвердження неотримання керівником боржника заробітної плати за останні 12 місяців його роботи;
- судом при затверджені звіту про нарахування і виплату грошової винагороди не враховано обставини перевищення 12 місячного строку проведення ліквідаційної процедури, протягом якого ліквідатор був зобов`язаний та мав всі можливості здійснити заходи для завершення ліквідаційної процедури у даній справі;
- крім того, апелянт не погоджується із застосуванням місцевим судом визначеної ним судової практики Верховного Суду, щодо можливості встановлення грошової винагороди арбітражному керуючому за рахунок кредиторів у справі пропорційно визнаних вимог, оскільки рішеннях у справах, які розглядались судом касаційної інстанції були прийняті під час дії Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції Закону від 22.12.2011 № 4212-VI), натомість на час прийняття оскаржуваної ухвали вже діяв Кодекс України з процедур банкрутства, який не передбачає такого принципу як покладення грошової винагороди на всіх кредиторів пропорційно від розміру визнаних вимог.
Згідно витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 03.12.2019 для розгляду апеляційної скарги сформовано колегію суддів у наступному складі: Мартюхіна Н.О. - головуючий (суддя-доповідач), суддя Геза Т.Д., суддя Плахов О.В.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 05.12.2019 поновлено АТ "НАК "Нафтогаз України" строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Харківської області від 07.11.2019 у справі №922/4134/15; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ "НАК "Нафтогаз України" на ухвалу Господарського суду Харківської області від 07.11.2019 у справі №922/4134/15; встановлено учасникам справи строк до 23.12.2019 для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв, клопотань та письмових пояснень з доказами їх надсилання учасникам провадження; призначено справу до розгляду на 13.01.2020 о 10:45 год.; зупинено дію ухвали Господарського суду Харківської області від 07.11.2019 у справі №922/4134/15.
Разом з тим, до Східного апеляційного господарського суду звернулось ТОВ "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 07.11.2019 у справі №922/4134/15.
Апеляційну скаргу аргументовано неправильним застосуванням і порушенням місцевим судом норм чинного законодавства. В обґрунтування своєї позиції апелянт-3 зазначає наступне:
- в порушення вимог ст. 52 ГПК України, господарським судом першої інстанції не було вирішено питання про заміну учасника справи (ТОВ "Фінансова компанія "Веста") його правонаступником (ТОВ "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста") з постановленням відповідного рішення та безпідставно стягнуто грошову винагороду з ТОВ "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста", яке на момент постановлення оскаржуваної ухвали не набуло статусу кредитора у даній справі про банкрутство;
- господарський суд першої інстанції не дослідив та не надав належної правової оцінки порушенню ліквідатором Бончаком С.А. вимог закону, зокрема, не врахував, що останній не доводив до відома кредиторів звіт про виплату грошової винагороди, кредитори не погоджували та не затверджували такий звіт;
- апелянт вважає, що арбітражним керуючим Бончаком С.А. неналежним чином виконувались обов`язки ліквідатора ТОВ "Енергозбереження", у зв`язку з чим відсутні підстави для нарахування йому грошової винагороди; зокрема, в порушення вимог ст. 41 Закону про банкрутство ліквідатором не проведено інвентаризацію і не здійснено аналіз фінансового становища боржника, не встановлено наявність чи відсутність дебіторської заборгованості, тощо;
- при цьому, апелянт вважає, що ані Законом про банкрутство, ані Кодексом України з процедур банкрутства не передбачено обов`язку кредитора (кредиторів) відшкодовувати за їх рахунок сплату грошової винагороди ліквідатору у випадку, якщо у банкрута відсутні активи і кредитори не створили відповідний фонд.
Згідно витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 03.12.2019 для розгляду апеляційної скарги сформовано колегію суддів у наступному складі: Мартюхіна Н.О. - головуючий (суддя-доповідач), суддя Геза Т.Д., суддя Плахов О.В.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 05.12.2019 поновлено ТОВ "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Харківської області від 07.11.2019 у справі №922/4134/15; відкрито апеляційне провадження за скаргою ТОВ "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" на ухвалу Господарського суду Харківської області від 07.11.2019 у справі №922/4134/15; об`єднано апеляційну скаргу АТ "НАК "Нафтогаз України" на ухвалу Господарського суду Харківської області від 07.11.2019 у справі №922/4134/15 та апеляційну скаргу ТОВ "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" на ухвалу Господарського суду Харківської області від 07.11.2019 у справі №922/4134/15 в одне апеляційне провадження; встановлено учасникам справи строк до 23.12.2019 для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв, клопотань та письмових пояснень з доказами їх надсилання учасникам провадження; призначено справу до розгляду на 13.01.2020 о 10:45 год.
24.12.2019 та 14.01.2020 на адресу апеляційного суду від ліквідатора ТОВ "Енергозбереження" надійшли відзиви на апеляційні скарги, в яких арбітражний керуючий Бончак С.А. заперечує проти доводів та вимог апеляційних скарг, просить суд залишити ухвалу Господарського суду Харківської області від 07.11.2019 у справі №922/4134/15 без змін. Узагальнено мотивує свою юридичну позицію з посиланням на наступні обставини:
- затягування ліквідаційної процедури відбулось не у зв`язку з діями ліквідатора Бончака С.А., а саме через апеляційне та касаційне оскарження судових рішень у даній справі кредитором АТ "НАК "Нафтогаз України";
- ліквідатором ТОВ "Енергозбереження" неодноразово направлялись кредиторам листи з пропозицією провести загальні збори та вирішити юридично значимі питання у даній справі про банкрутство, але кредитори не являлись на призначені збори, тому такі дії ліквідатора виявились безрезультатними;
- за твердженням арбітражного керуючого Бончака С.А. в разі неотримання керівником боржника заробітної плати за останні 12 місяців його роботи, що у даній справі підтверджено листом Центрального управління ГУ ДФС у Харківській області №12908/ФОП/20-40 від 30.11.2018, тому основна грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора повинна визначатись в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат;
- ліквідатором здійснювались заходи щодо пошуку нерухомого майна ТОВ "Енергозбереження", що знаходиться в забезпеченні АТ "Європейський газовий банк", а також пошук котельного обладнання в м. Козятин Вінницької області, проте за наслідком вчинення ряду дієвих заходів такого майна не виявлено, у зв`язку з чим арбітражним керуючим Бончаком С.А. було ініційовано кримінальні провадження, які на даний час не завершено;
- під час розгляду даної справи про банкрутство кредитори не звертались із скаргами на дії/бездіяльність ліквідатора Бончака С.А., і такі дії щодо проведення ліквідаційної процедури не визнавались неправомірними; 
- крім того, кредитори необґрунтовано посилаються на надмірно високий розмір грошової винагороди в порівнянні з проведеною роботою, оскільки неодноразові вимоги ліквідатора провести збори кредиторів та розглянути  питання щодо розміру та джерел відшкодування грошової винагороди кредитори проігнорували, зазначене питання не вирішили, узгодити з кредиторами обсяг та напрямки роботи не було можливості,  тощо.
На виконання вимог ухвали апеляційного суду від 03.12.2019, 24.12.2019 від                  ОСОБА_2 надійшла заява про виправлення недоліків, до якої додано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 26.12.2019 поновлено ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Харківської області від 07.11.2019 у справі №922/4134/15; відкрито апеляційне провадження за скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду Харківської області від 07.11.2019 у справі №922/4134/15; об`єднано апеляційну скаргу АТ "НАК "Нафтогаз України" на ухвалу Господарського суду Харківської області від 07.11.2019 у справі №922/4134/15, апеляційну скаргу ТОВ "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста"на ухвалу Господарського суду Харківської області від 07.11.2019 у справі №922/4134/15 та апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду Харківської області від 07.11.2019 у справі №922/4134/15 в одне апеляційне провадження; встановлено учасникам справи строк до 10.01.2020 для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв, клопотань та письмових пояснень з доказами їх надсилання учасникам провадження; призначено справу до розгляду на 13.01.2020 о 10:45 год.
Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.01.2020, у зв`язку із відпусткою судді Геза Т.Д. здійснено повторний розподіл судової справи №922/4134/15 та визначено наступний склад колегії суддів для її розгляду: Мартюхіна Н.О. - головуючий (суддя-доповідач), суддя  Плахов О.В., суддя Шутенко І.А.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 13.01.2020 оголошено перерву у судовому засіданні у справі №922/4134/15 до 03.02.2020 о 10:45 год.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 03.02.2020 оголошено перерву у судовому засіданні у справі №922/4134/15 до 17.02.2020 о 15:45 год.
У судовому засіданні апеляційної інстанції, яке проводилось 17.02.2020, присутній представник ТОВ "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" (апелянт-2) підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив суд скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 07.11.2019 у справі №922/4134/15.
Уповноважені представники апелянта-1, апелянта-3, інших кредиторів та ліквідатор у судове засідання апеляційної інстанції, призначене на 17.02.2020 не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи всі сторони були повідомлені належним чином. Причини неявки суду не відомі.  
Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Зважаючи на те, що в матеріалах справи містяться докази повідомлення всіх учасників судового процесу, а також те, що явка сторін не визнавалася судом обовязковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представників вказаних учасників справи, у зв`язку з чим переходить до її розгляду по суті.

Згідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною 2 наведеної статті передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Розглянувши матеріали господарської справи, доводи та вимоги апеляційної скарги і відзивів, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення присутнього представника апелянта-2, судова колегія Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 30.07.2015 порушено  провадження у справі №922/4134/15 про банкрутство ТОВ "Енергозбереження", згідно положень ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.
Постановою Господарського суду Харківської області від 12.08.2015 ТОВ "Енергозбереження" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором голову ліквідаційної комісії ОСОБА_6.
Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 17.05.2016  постанову Господарського суду Харківської області від 12.08.2015 скасовано, а справу скеровано до місцевого суду. 
Постановою Господарського суду Харківської області від 13.07.2017 визнано ТОВ "Енергозбереження" банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором ТОВ "Енергозбереження" Бончака С.А. 
В подальшому до господарського суду першої інстанції від ліквідатора ТОВ "Енергозбереження" надійшло клопотання (вх. № 34891 від 14.12.2018) та уточнене клопотання (вх. №35034 від 17.12.2018), в якому арбітражний керуючий Бончак С.А. просив суд розглянути та затвердити звіт про нарахування та виплату грошової винагороди за виконання ним повноважень ліквідатора ТОВ "Енергозбереження"; визначити джерело виплати основної грошової винагороди арбітражного керуючого Бончака С.А. за виконання повноважень ліквідатора ТОВ "Енергозбереження" за рахунок кредиторів у справі пропорційно визнаних вимог та стягнути на користь арбітражного керуючого Бончака С.А. з ПАТ НАК Нафтогаз України борг у сумі 33156,96 грн., з АТ "Єврогазбанк" борг у сумі 105786,50 грн., з Центральної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області у сумі 42111,93 грн., ОСОБА_2 борг у сумі 54295,41 грн., з ТОВ "Теплопостачальна компанія "Енергозбереження" борг у сумі 306,36 грн. на розрахунковий рахунок Бончака С.А. № НОМЕР_1 , відкритий у відділенні КРУ ПАТ "Полтава-банк", МФО 331489.
Як вже зазначалось, Господарським судом Харківської області 07.11.2019 постановлено оскаржувану ухвалу, якою задоволено клопотання ліквідатора ТОВ "Енергозбереження" - арбітражного керуючого Бончака С.А. про затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди (вх. №34891 від 14.12.2018) з урахуванням уточнень  (вх. №35034 від 17.12.2018), (вх. №25881 від 28.10.2019) та (вх. №26489 від 04.11.2019); визначено джерело виплати основної грошової винагороди арбітражного керуючого Бончака С.А. за виконання повноважень ліквідатора ТОВ "Енергозбереження" за період з 13.07.2017 по 30.11.2018 за рахунок кредиторів у справі пропорційно визнаних вимог; стягнуто з кредиторів у справі №922/4134/15 грошову винагороду ліквідатору пропорційно визнаних вимог.
Приймаючи вказане рішення, господарський суд першої інстанції дійшов висновку, що згідно з вимогами Закону про банкрутство арбітражний керуючий у справі про банкрутство виконує покладені на нього судом обов`язки та, відповідно, здійснює діяльність арбітражного керуючого на платній основі, а необґрунтована відмова арбітражному керуючому в можливості отримання гарантованої Законом винагороди і тим самим примушення його виконувати повноваження за відсутності оплати праці суперечить ст. 43 Конституції України та ст. 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Крім того, суд першої інстанції зазначив, що виплата основної грошової винагороди здійснюється за рахунок наявних у боржника коштів, або коштів одержаних від продажу майна (майнових прав) боржника, тому за відсутності у боржника коштів, така виплата у даній справі повинна здійснюватись за рахунок кредиторів за реєстром, пропорційно сумам визнаних вимог кредиторів, згідно клопотання арбітражного керуючого. При цьому вказав, що перевіривши розрахунок заявленої до стягнення суми та її відсоткове співвідношення до сум визнаних вимог кредиторів та враховуючи помилкове включення ліквідатором до цієї загального розміру вимог кредиторів суми сплаченого кредиторами судового збору, суд самостійно здійснює відповідний наступний розрахунок виходячи із загальної суми визнаних вимог в розмірі 22431512,05 грн.

Заслухавши суддю-доповідача та присутнього представника апелянта-2, обговоривши доводи апеляційних скарг та відзивів на них, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, переглянувши справу з урахуванням меж перегляду визначених в ст. 269 ГПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувану ухвалу слід залишити без змін, враховуючи наступне. 
Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (надалі - Закон про банкрутство).
Згідно із ч. 1 ст. 9 Закону про банкрутство, справи про банкрутство розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими ГПК України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.
Статтею 1 Закону про банкрутство визначено, що арбітражний керуючий - фізична особа, призначена господарським судом у встановленому порядку в справі про банкрутство як розпорядник майна, керуючий санацією або ліквідатор з числа осіб, які отримали відповідне свідоцтво і внесені до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України;
21.10.2019 набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства від 18.10.2018.
Станом на день розгляду судом першої інстанції вказаного вище клопотання арбітражного керуючого Бончака С.А., тобто на 07.11.2019,  втратив чинність Закон про банкрутство на підставі п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства. 
Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.
У відповідності до ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства, арбітражний керуючий - фізична особа, яка отримала відповідне свідоцтво та інформація про яку внесена до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України.
Провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України (ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства).
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 12 Кодексу України з процедур банкрутства, арбітражний керуючий користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право, зокрема, отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства, звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат має бути схвалений зборами кредиторів (у процедурі банкрутства фізичної особи) чи комітетом кредиторів (у процедурі банкрутства юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - забезпеченим кредитором.
Предметом апеляційного перегляду у даному провадженні є ухвала Господарського суду Харківської області від 07.11.2019 у справі №922/4134/15 в частині затвердження основної грошової винагороди за виконання арбітражним керуючим Бончаком С.А. повноважень ліквідатора ТОВ "Енергозбереження" у розмірі 4 мінімальних заробітних плат за період з 13.07.2017 по 30.11.2018 у сумі 235657,16 грн.; визначення джерела виплати та стягнення основної грошової винагороди арбітражного керуючого Бончака С.А. за виконання повноважень ліквідатора ТОВ "Енергозбереження" за рахунок кредиторів у справі пропорційно визнаних вимог та  стягнення з кредиторів у справі №922/4134/15 грошової винагороди.
При цьому, на момент подання клопотання арбітражним керуючим              Бончаком С.А. про затвердження звіту арбітражного керуючого про нарахування та виплату йому грошової винагороди, а також в період за який арбітражним керуючим здійснюється розрахунок грошової винагороди (13.07.2017 по 30.11.2018), розгляд справи №922/4134/15 здійснювався за правилами Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції від 22.12.2011 №4212-VI, який набрав чинності 19.01.2013.
Відповідно до ч. 2 ст. 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження, зокрема, проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута; аналізує фінансове становище банкрута; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб.
Окрім того, за положеннями ч. 3 та 6 ст. 41 Закону про банкрутство з дня призначення ліквідатора до нього переходять права керівника (органів управління) юридичної особи - банкрута. Протягом п`ятнадцяти днів з дня призначення ліквідатора відповідні посадові особи банкрута зобов`язані передати бухгалтерську та іншу документацію банкрута, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності банкрута ліквідатору. У разі ухилення від виконання зазначених обов`язків відповідні посадові особи банкрута несуть відповідальність відповідно до законів України.
Згідно з частинами 1, 4, 7 ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Статтею 98 Закону про банкрутство передбачено право арбітражного керуючого (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) користуватися усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі право отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Законом. Частиною 1 ст. 115 Закону про банкрутство встановлено, що арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) виконує повноваження за грошову винагороду.
Відмова від авансування, відсутність майна у боржника або ж відсутність інших джерел для покриття витрат на виплату винагороди арбітражному керуючому можна розцінювати як примушування до безоплатної праці, що забороняється та прирівнюється до рабства в контексті ст. 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та інших міжнародних актів (зокрема, Конвенції 1926 року про заборону рабства, Конвенції Міжнародної організації праці про примусову чи обов`язкову працю 1930 року ратифіковану Україною 10.08.1956 року, Конвенції Міжнародної організації праці №105 про скасування примусової праці 1957 ратифіковану Україною 05.10.2000), резолюції Економічної і Соціальної Ради ООН (ЕКОСОС) 1996, тощо) та суперечить ст. 43 Конституції України.
Відповідне узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 01.08.2018 у справі №912/1783/16, від 04.10.2018 у справі №916/1503/17, від 13.02.2019 у справі №910/22696/15.
Згідно з ч. 3 ст. 115 Закону про банкрутство, грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією, ліквідатора складається з основної та додаткової грошових винагород.
Основна грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією, ліквідатора визначається в розмірі двох середньомісячних заробітних плат керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи до введення господарським судом процедури санації боржника або відкриття процедури ліквідації банкрута за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень керуючого санацією або ліквідатора. Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією, ліквідатора не може перевищувати десяти мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень.
Додаткова грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією визначається в розмірі 5 відсотків від обсягу стягнутих на користь боржника активів (повернення грошових коштів майна, майнових прав), які на день відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство перебували у третіх осіб, а також 3 відсотків від обсягу погашених вимог конкурсних кредиторів.
Право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень керуючого санацією, ліквідатора.
Право вимоги арбітражного керуючого (керуючого санацією, ліквідатора) на додаткову грошову винагороду виникає з дня фактичного надходження до боржника стягнутих на його користь активів чи їх частини, які на день відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство перебували у третіх осіб, або з дня фактичного повного або часткового погашення вимог конкурсних кредиторів пропорційно до їх обсягу.
Як встановлено господарським судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, арбітражний керуючий Бончак С.А. призначений ліквідатором  ТОВ "Енергозбереження" постановою Господарського суду Харківської області  від 13.07.2017, якою визнано боржника банкрутом, при цьому ліквідатор виконував свої повноваження станом на 30.11.2018. 
Вказаною постановою від 13.07.2019 зобов`язано ліквідатора закрити всі рахунки банкрута в установах банку і відкрити або переоформити один основний рахунок для проведення розрахунків з кредиторами, виконати інші дії передбачені ст.ст. 41 - 48 Закону про банкрутство з урахуванням особливостей, встановлених ст.ст. 95 Закону і надавати суду щомісячно звіти про хід ліквідаційної процедури, використання коштів боржника.
З матеріалів справи встановлено, що ліквідатором Бончаком С.А.  щомісячно надавалися звіти про хід виконання ліквідаційної процедури, а саме: 23.08.2017, 26.09.2017, 26.10.2017, 27.11.2017, 27.12.2017, 29.01.2018, 22.02.2018, 26.03.2018, 23.04.2018, 29.05.2018, 25.06.2018, 31.07.2018, 04.09.2018, 26.09.2018, 29.10.2018, 29.11.2018, та остаточний звіт від 14.12.2018.  
Під час проведення ліквідаційної процедури у справі №922/4134/15 ліквідатором Бончаком С.А. проведено наступну роботу:
- направлено лист (вих. №02-01/223/170 від 25.07.2017) голові ліквідаційної комісії ТОВ "Енергозбереження" ОСОБА_6. з проханням терміново передати бухгалтерську та іншу документацію банкрута, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності банкрута ліквідатору ТОВ "Енергозбереження" Бончаку С.А.;
- додатково направлений лист (вих. №02-01/223/244 від 20.09.2017) голові ліквідаційної комісії ТОВ "Енергозбереження" ОСОБА_6. з проханням терміново передати бухгалтерську та іншу документацію банкрута, матеріальні та інші цінності банкрута; 
- направлений лист (вих. №02-01/223/290 від 01.11.2017) колишньому голові ліквідаційної комісії ОСОБА_6. про необхідність передачі документів, пов`язаних з ліквідацією підприємства, які були передані йому колишнім керівником та повідомити про наявність або відсутність майна банкрута, на який отримано відповідь         ОСОБА_6. про те, що ним не було виявлено майна належного банкруту та не було виявлено заставного майна за адресою: вул. Машинобудівна, буд. 37, м. Київ. Всі наявні документи щодо процедури ліквідації було передано ліквідатору Бончаку С.А. згідно акту приймання-передачі від 01.12.2017. Крім того, ОСОБА_6. листом від 01.12.2017 повідомив ліквідатора про не передачу йому первинних бухгалтерських та інших документів колишнім керівником ТОВ "Енергозбереження" ОСОБА_5. у зв`язку з їх втратою (що було підтверджено копією заяви від 25.03.2013, поданої до начальника Дніпровського РУ ГУ МВС України в Києві щодо забраних 11 папок з бухгалтерськими, банківськими та іншими документами підприємств ТОВ "Енергозбереження" та TOB ТК "Енергозбереження" і неповернення їх).  Факт втрати документів підтверджується рішенням господарського суду Вінницької області від 30.09.2013 у справі №902/1081/13, в матеріалах справи якої знаходиться копія заяви від 25.03.2013 до начальника Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві.  Також ліквідатором Бончаком С.А. отримано дані про втрату оригіналів установчих документів юридичної особи, згідно внесеної до ЄДРЮОФОП відмітки, здійсненої 01.04.2013  №10671060015011404 Галунко А.П. Дніпровської районної ради у місті Києві державної адміністрації; 
- направлений лист (вих. №02-01/223/169 від 25.07.2017) на адресу Центральної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області про наявність чи відсутність розрахункових рахунків у ТОВ "Енергозбереження";
- проведена інвентаризація майна банкрута, що підтверджується Інвентаризаційними описами №1 та №2 основних засобів ТОВ "Енергозбереження" від 20.07.2017;
- направленні запити до установ та організацій щодо зареєстрованого за банкрутом на праві власності майна; 
- отримано Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо відсутні відомості щодо наявності майна у боржника ТОВ "Енергозбереження";
- направлено листи до Солом`янського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві, Дніпровського РВ ДВС м. Київ,  ГТУЮ у м. Києві, Ленінського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області (вих. №02- 01/223/184, №02-01/223/185, №02-01/223/186 від 16.08.2017) про скасування всіх арештів, накладених державними виконавчими службами міста на майно та рахунки банкрута ТОВ "Енергозбереження";
- розглянуті грошові вимог кредиторів; 
- складено реєстр вимог кредиторів;
- отримано на запит інформацію від  АТ "Європейський газовий банк"  про  заставне майно,  а саме: листом АТ "Європейський газовий банк" №1698 від 19.10.2017 повідомив, що відповідно до п. 3 Договору застави товарів "товар залишається у володінні Заставодавця (ТОВ "Енергозбереження"), місце знаходження товару - м. Київ, вул. Машинобудівна, 37;
- здійснено перевірка наявності заставного майна за адресою м. Київ, вул. Машинобудівників, 37 та встановлено його відсутність; 
- отримано відповідь від Харківського відділення філії "Центр транспортного сервісу "Ліски" №429/01-18 від 18.09.2017 про відсутність договірних і будь-яких відносин та зобов`язань з ТОВ "Енергозбереження";
- отримано відповідь від Виробничого підрозділу "Харківське відділення" філії "Головний інформаційно-обчислювальний центр" ПАТ "Українська залізниця", Головного управління Держпраці у Харківській області, Головного управління Держпродспоживслужби у м. Києві , філії "Південна залізниця ПАТ "Укрзалізниця", Харківської митниці ДФС, Державної служба України з безпеки на транспорті? Головного управління ДСНС у Харківській області, Головного управління Держпраці у Київській області, Державної авіаційної служби України, Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області; 
- отримано інформацію про відсутність об`єктів інтелектуальтної власності; 
- отримано відповідь від Головного управління статистики в Харківській області №03.1-11/2719 від 20.09.2017, в якій повідомлено, що за ТОВ "Енергозбереження" не числяться філії, дочірні підприємства та відокремлені підрозділи без статусу юридичної особи, 
- отримано відповідь з Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві (вих. №10/26-11/2009/07 від 20.09.2017) про відсутність інформації щодо видачі/реєстрації ТОВ "Енергозбереження" документів дозвільного та декларативного характеру на будівництво об`єктів;
- отримано відповідь з Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області (вих. №07.02-11/29063 від 22.09.2017) про відсутність виконавчих проваджень за якими стягувачем є ТОВ "Енергозбереження";
- отримано відповідь з Державного агенства рибного господарства України від  28.09.17 про відсутність ТОВ "Енергозбереження" документів дозвільного характеру на здійснення діяльності у галузі рибного господарства;
- отримано відповідь з Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в місті Києві  про не перебування на обліку за адресою ТОВ "Енергозбереження" об`єктів цивільної оборони (захисних споруд цивільного захисту) протирадіаційних сховищ; 
- отримано відповідь з Київської міської митниці ДФС (вих. №8871/10/26-70-07 від 06.10.2017) про те, що ТОВ "Енергозбереження" не перебуває на обліку в Київській міській митниці ДФС та згідно з ЄАІС ДФС не перебуває на обліку у інших митницях ДФС.
- отримано відповідь з ПАТ "Національний депозитарій України" (вих. №1688/09-01 від 04.10.2017) про те, що послуги ТОВ "Енергозбереження" не надавалися;
- отримано відповідь з Державного агенства водних ресурсів України (вих. №5598/11-17 від 02.10.2017) про відсутність у ТОВ "Енергозбереження" документів дозвільного характеру;
- отримано відповідь з Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку (вих. №10/01/21191 від 13.10.2017) про відсутність ТОВ "Енергозбереження" серед власників, які володіють значними пакетами акцій емітентів (10 відсотків і більше статутного капіталу).
- отримано відповідь з Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку № 10/01/21552 від 18.10.2017 про відсутність ТОВ "Енергозбереження" серед власників, які володіють значними пакетами акцій емітентів (10 відсотків і більше статутного капіталу);
- отримано відповідь з Регіонального відділення Фонду Державного майна України у м. Києві (вих. №30-08/11083 від 19.10.2017) про відсутність інформації по ТОВ "Енергозбереження" в базі даних інформаційно-пошукової системи "ЕТАП";
- отримано відповідь з Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку (вих. №10/01/21876 від 20.10.2017) про відсутність ТОВ "Енергозбереження" серед власників, які володіють значними пакетами акцій емітентів (10 відсотків і більше статутного капіталу);
- отримано відповідь з Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Харківській області (вих. №47-8406 від 11.10.2017) про неналежність ТОВ "Енергозбереження" до сфери управління Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Харківській області;
- отримано відповідь з Державної архітектурно-будівельної інспекції України (вих. №1020-5460 від 27.09.2017) про відсутність інформації щодо об`єктів будівництва, замовником яких є ТОВ "Енергозбереження";
- отримано відповідь з Регіонального відділення Фонду Державного майна України то Харківській області (вих. №47-5891 від 07.11.2017) про відсутність інформацї щодо наявності на балансі ТОВ "Енергозбереження" державного майна, що у процесі приватизації (корпоратизації) не увійшло до його статутного капіталу;
- ліквідатором здійснені заходи виявлення руху коштів по рахунках та щодо їх закриття рахунків банкрута в установах банків; 
- здійснено аналіз фінансово-майнового стану банкрута; 
- отримана відповідь Солом`янського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у місті Києві (вих. №107718 від 05.10.2017) про відсутність на виконанні виконавчих документів про стягнення заборгованості на користь ТОВ "Енергозбереження"; 
- отримано від колишнього голови ліквідаційної комісії ТОВ "Енергозбереження" ОСОБА_6.  лист від 27.11.17, в якому повідомлено, що ним не було виявлено майна належного ТОВ "Енергозбереження" та не було виявлено заставного майна за адресою вул. Машинобудівна, буд. 37, м. Київ;
- на запити ліквідатора отримано відповідь Слідчого відділу Головного управління Національної поліції у м. Києві (вих. №4336/125/23-3-18 від 02.03.2018) про відкриття кримінального провадження № 12017100000001184 за заявою ПАТ "Європейський газовий банк" щодо вчинення посадовими особами ТОВ "Енергозбереження" умисних дій. На адресу Слідчого відділу Головного управління Національної поліції у м. Києві ліквідатором направлено лист (вих. №02-01/223/123 від 20.09.2018) з проханням повідомити на якій стадії перебуває кримінальне провадження №12017100000001184. Листом (вих. №20933/125/23/3-2018 від 05.10.2018) Слідчий відділу Головного управління Національної поліції у м. Києві  повідомив про те,  що 02.02.2018 процесуальним керівником - прокурором відділу прокуратури м. Києва зазначено, що зазначене кримінальне провадження приєднано до матеріалів кримінального провадження №42014100100000501 за фактами злочинів, передбачених ст. 219, ч. 2 ст. 367, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 358, ч.ч. 2, 5 ст. 191, ч. З ст. 209, ч. З ст. 212, ч. 1 ст. 222, ч. 2 ст. 364-1 КК України. 13.10.2018. Прокуратурою м. Києва підслідність по кримінальному провадженню №42014100100000501 змінено і для організації подальшого розслідування зазначене кримінальне провадження направлено до слідчого відділу Оболонського управління поліції ГУНП у м. Києві;
- на адресу слідчого відділу Оболонського управління поліції ГУНП у м. Києві ліквідатором направлено лист №02-01/223/143 від 09.11.2018 з проханням повідомити на якій стадії перебуває кримінальне провадження №42014100100000501, направлено листи  до Головного управління Національної поліції України про необхідність проведення допиту колишнього директора та колишнього голови ліквідаційної комісії (від 02.10.2019), про витребування оригіналів первинних бухгалтерських та інших документів боржника (від 23.09.2019), про стан кримінального провадження  (від 08.08.2019), на який отримано відповідь, що зазначене кримінальне провадження знаходиться на вивчені в ГСУ НП України та 25.07.2019 до Генеральної прокуратури направлено листа  про визначення підслідності у цьому провадженні за ГСУ НП України, однак у зв`язку з незадоволенням Генеральною прокуратурою України вищезазначеного листа про визначення підслідності 11.10.2019 кримінальне провадження повернуто  до СУ ГУНП у м. Києві для подальшого його направлення до СВ Оболонського УП ГУНП в місті Києві;  
- ліквідатором здійснено виїзд за місцезнаходженням юридичної особи ТОВ "Енергозбереження" код ЄДРПОУ 35207951, м. Харків, вул. Малиновського, буд. З та встановлено, що за даною адресою підприємство відсутнє, про що складено Акт відсутності юридичної особи за місцезнаходженням від 01.08.2018 у присутності свідків;
- направлялися запити до Головного управління статистики в місті Києві та Головного управління статистики в місті Харкові. На зазначені запити надійшли відповіді про неподання ТОВ "Енергозбереження" статистичної звітності;
- ліквідатором здійснено виїзд та у складі комісії проведене комісійне обстеження котелен №2,4,6,9,10,11,16 в м. Козятин Вінницької області на наявність майна банкрута, проте майно не виявлено, про що складено Акт від 15.10.2019.  
З урахуванням викладених обставин, а також досліджених заходів ліквідаційної процедури, судом встановлено, в ліквідаційній процедурі боржник не здійснював господарської діяльності та у нього не було виявлено майна для розрахунку з кредиторами та здійснення оплати послуг арбітражного керуючого за виконання ним обов`язків ліквідатора банкрута.
Відповідно до ст. 4 Закону про банкрутство арбітражні керуючі є суб`єктами незалежної професійної діяльності.
Пункт 14.1.226. ст. 14 Податкового кодексу України визначає: самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.
Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб;
Отже, відповідно до приписів Податкового кодексу України поняття незалежна професійна діяльність визначене через термін "самозайнята особа".
Статтею 178 Податкового кодексу України встановлено, що особи, які мають намір здійснювати незалежну професійну діяльність, зобов`язані стати на облік в органах державної податкової служби за місцем свого постійного проживання як самозайняті особи.
Частина 4 ст. 115 Закону про банкрутство встановлює, що витрати арбітражного керуючого, пов`язані з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство, відшкодовуються в порядку, передбаченому цим Законом, крім витрат на страхування його відповідальності за заподіяння шкоди внаслідок неумисних дій або помилки під час виконання повноважень розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора, а також витрат, здійснення яких безпосередньо не пов`язане з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство, і витрат, пов`язаних з виконанням таких повноважень у частині, в якій зазначені витрати, що перевищують регульовані державою ціни (тарифи) на відповідні товари, роботи, послуги чи ринкові ціни на день здійснення відповідних витрат або замовлення (придбання) товарів, робіт, послуг.
Частини 5, 6, 7 ст.115 Закону про банкрутство передбачають, що сплата грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого у зв`язку з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство здійснюються за рахунок наявних у боржника коштів, одержаних у результаті господарської діяльності боржника, або коштів, одержаних від продажу майна (майнових прав) боржника. Кредитори можуть створювати фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого. Формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням комітету кредиторів та затверджуються ухвалою господарського суду.
Відповідно до ч.7 ст.115 Закону про банкрутство ліквідатор щомісяця звітує перед комітетом кредиторів про нарахування та виплату основної та додаткової грошових винагород арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування витрат. Звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат доводиться кредиторам до відома та повинен бути схвалений або погоджений комітетом кредиторів. Звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедури ліквідації подається арбітражним керуючим до господарського суду за п`ять днів до закінчення ліквідаційної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку.
Отже, надання послуг професійного (ліцензованого) арбітражного керуючого відбувається на платній основі.
Разом з тим, у випадку, коли оплата послуг арбітражного керуючого здійснюється не за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника, то така оплата повинна здійснюватись за рахунок коштів кредиторів, виходячи із принципу пропорційності їх грошовим вимогам.
Законодавець не ставить порядок розподілу витрат на оплату послуг ліквідатора в залежність від майнового стану кожного кредитора у справі про банкрутство, правового статусу кредитора (особа, заснована на приватній чи державній формі власності, державний орган, громадська організація тощо), від джерел фінансування того чи іншого кредитора, а також від майнових результатів арбітражного керуючого у справі про банкрутство.
Відповідно до абз.6 ст.43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
З урахуванням наведеного, діючим законодавством не передбачено здійснення своїх повноважень арбітражним керуючим безоплатно.
Згідно з вимогами Закону про банкрутство у справі про банкрутство арбітражний керуючий виконує покладені на нього судом обов`язки та, відповідно, здійснює діяльність арбітражного керуючого на платній основі, а необґрунтована відмова арбітражному керуючому в можливості отримання гарантованої Законом винагороди і тим самим примушення його виконувати повноваження за відсутності оплати праці суперечить ст. 43 Конституції України та ст. 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Тобто, не виявлення ліквідатором боржника в процедурі ліквідації майна боржника, чи інших його активів та грошових коштів, жодним чином не впливає на оплату його послуг.
Отже, у зв`язку з відсутністю у банкрута будь-яких майнових активів, висновок господарського суду першої інстанції про покладення оплати грошової винагороди арбітражного керуючого за період виконання повноважень ліквідатора у справі пропорційно на кредиторів, судом апеляційної інстанції визнається  правомірним.
Колегія суддів апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційних скарг АТ "НАК "Нафтогаз України" та ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" про те, що такий порядок покладення оплати грошової винагороди арбітражного керуючого (за рахунок коштів кредиторів, виходячи із принципу пропорційності їх грошовим вимогам) не передбачений приписами чинного законодавства, оскільки: зазначений порядок визначення оплати послуг арбітражного керуючого не суперечить ані приписам Закону про банкрутство, ані Кодексу України з процедур банкрутства; вказаний висновок про застосування норм права викладений у постановах Верховного Суду від 21.03.2018 у справі № 3/67-Б, від 19.04.2018 у справі №265/2б-02/14/13-08, від 01.08.2018 у справі №912/1783/16, від 13.02.2019 у справі №910/22696/15, від 14.08.2019 у справі №5/80-10 та має бути врахований судом в силу ч. 4 ст. 236 ГПК України.
За змістом ч.ч. 2, 3 ст. 98 Закону про банкрутство вбачається обов`язок арбітражного керуючого при здійсненні повноважень діяти розумно, з урахуванням інтересів боржника та його кредиторів; невиконання або неналежне виконання обов`язків, покладених на арбітражного керуючого згідно з цим Законом, може бути підставою для усунення арбітражного керуючого від виконання ним своїх повноважень, про що господарський суд виносить ухвалу (абз. 2 ч. 3 ст. 114 Закону). 
Як гарантію забезпечення належного виконання арбітражним керуючим своїх обов`язків в процедурі банкрутства суб`єкта господарювання, законодавець визначив право кредиторів на оскарження дій арбітражного керуючого до господарського суду відповідно до ч. 11 ст. 41 Закону про банкрутство.
З матеріалів справи вбачається, що ліквідатор Бончак С.А. щомісячно звітував всім кредиторам у справі та вказував про нарахування основної грошової винагороди за період виконання ним повноважень у процедурі ліквідації боржника, щодо яких жоден кредитор заперечень чи будь-яких інших пояснень щодо нарахування основної грошової винагороди та витрат за весь період процедури ліквідації боржника не надавав.
При цьому, з досліджених матеріалів справи не встановлено обставин надходження протягом усієї ліквідаційної процедури боржника скарг на дії ліквідатора Бончака С.А. від кредиторів та, зокрема від АТ "НАК "Нафтогаз України", ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" та ОСОБА_2 , а також не встановлено обставин ухвалення у цій справі жодних рішень з приводу неналежного виконання ліквідатором       Бончаком С.А. своїх обов`язків у цій справі.
Колегія суддів вважає, що наведені в апеляційних скаргах аргументи скаржників не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали у справі відповідно до ст. 277 ГПК України, оскільки вони суперечать дійсним обставинам справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні норм матеріального права, враховуючи наступне.
Щодо доводів апеляційних скарг про: затягування арбітражним керуючим  Бончаком С.А. ліквідаційної процедури; неналежного проведення інвентаризації, не виявлення майна та безпідставне нездійснення претензійно-позовної роботи, що стало наслідком висновку про відсутність майна боржника для задоволення вимог кредиторів, судова колегія зазначає наступне.
З огляду на встановлені обставини справи, ліквідаційна процедура у даній справі про банкрутство (в період нарахування арбітражним керуючим грошової винагороди з 13.07.2017 по 30.11.2018) тривала 16 місяців, тоді як відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону про банкрутство максимальний строк ліквідаційної процедури становив 12 місяців.
Процесуальні дії суду у справі про банкрутство мають вчинятися чітко у строки, встановлені Законом про банкрутство. Необґрунтоване затягування таких строків призводить до настання ряду негативних правових наслідків. Зокрема, збільшуються судові витрати на здійснення провадження у справі про банкрутство (оплата послуг арбітражного керуючого тощо), які оплачуються кредиторами.
Отже, якщо ліквідатор працює неефективно та не на користь кредиторам, то його дії повинні своєчасно оскаржуватись у порядку норм ч. 11 ст. 41 Закону про банкрутство.
Однак, як вже вказувалось вище, із досліджених у справі доказів не встановлено надходження протягом усієї ліквідаційної процедури скарг на дії чи бездіяльність ліквідатора - арбітражного керуючого Бончака С.А. від кредиторів, вимоги яких визнані у справі, незважаючи на тривалу процедуру ліквідації ТОВ "Енергозбереження".
Поряд з викладеним судом апеляційної інстанції досліджено та встановлено, що ліквідатор Бончак С.А. здійснював дії, спрямовані на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, протягом усього періоду за який нараховується грошова винагорода.
Матеріалами справи також підтверджено, що під час проведення ліквідаційної процедури судом першої інстанції, окрім звітів ліквідатора про виконану ним роботу, розглядались також кредиторські вимоги АТ "НАК "Нафтогаз України", ПАТ "Європейський газовий банк" (правонаступником якого є ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста") та ОСОБА_2 , прийняті судові рішення оскаржувались кредитором АТ "НАК "Нафтогаз України" в апеляційному та касаційному порядку, та лише 04.09.2018 (постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 04.09.2018 у справі №922/4134/15), тобто вже після закінчення 12-ти місячного строку ліквідаційної процедури, було остаточно встановлено розмір кредиторської заборгованості. Між тим, тільки ухвалою місцевого суду від 06.11.2018 було зобов`язано арбітражного керуючого Бончака С.А. подати остаточний звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута. 
Отже, наведеними обставинами справи підтверджується, що затягування ліквідаційної процедури відбулось не у зв`язку з діями ліквідатора банкрута. 
При цьому, не виявлення ліквідатором боржника в процедурі ліквідації майна боржника, чи інших його активів та грошових коштів, жодним чином не впливає на оплату його послуг.
З досліджених матеріалів справи встановлено, що кредитори протягом проведення ліквідаційної процедури (за період нарахування грошової винагороди) отримували звіти ліквідатора про виконану ним роботу, тобто були повноцінно обізнані із переліком вчинених заходів та направлених запитів, проте останні не звертались до господарського суду із скаргами на дії/бездіяльність ліквідатора, а також не порушували питання щодо відсторонення арбітражного керуючого        Бончака С.А. від виконання повноважень ліквідатора ТОВ "Енергозбереження" та призначення нового ліквідатора. В такому випадку у суду апеляційної інстанції відсутні підстави вважати, що затягування ліквідаційної процедури відбулось у зв`язку із необґрунтованими діями ліквідатора Бончака С.А. Тим більше факт звітування ліквідатором щодо своєї діяльності свідчити про те, що такі дії не заперечувались кредиторами.
Як також встановлено, ліквідатором Бончаком С.А. неодноразово направлялись кредиторам листи із вимогою провести збори кредиторів для вирішення юридично значимих питань у даній справі про банкрутство, однак кредитори не з`являлись на призначені збори, необхідного кворуму для прийняття рішень зібрано не було.
Посилаючись на безпідставне не проведення інвентаризації та не виявлення майна ТОВ "Енергозбереження", кредитори конкретно не зазначають та не надають доказів на підтвердження обставин, яке саме майно ліквідатором залишено поза увагою, не про інвентаризоване або не включено до ліквідаційної маси, які саме дії ліквідатор на виконання ст. 98 Закону про банкрутство був зобов`язаний здійснити, але ухилився від вчинення таких дій. 
Відтак самі лише посилання апелянтів на неефективну та недієву роботу ліквідатора, за відсутності належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст. 76 - 77 ГПК України на підтвердження вказаних обставин, судом апеляційної інстанції не можуть бути визнані підставою для відмови від оплати послуг професійного арбітражного керуючого - ліквідатора банкрута.
Колегія суддів виходить з того, що саме до повноважень комітету кредиторів Законом про банкрутство віднесено можливість у будь-який час ініціювати розгляд питання про припинення повноважень діючого ліквідатора з підстав неналежного виконання або невиконання арбітражним керуючим своїх обов`язків та компетенцію клопотати перед судом про необхідність призначення нового ліквідатора. Але в матеріалах справи не міститься доказів та апелянтами не заперечується відсутність будь-яких рішень комітету кредиторів про визнання неналежними чи неправомірними дій ліквідатора, поданих кредиторами ліквідатору заяв з вимогою вчинити певні дії або поданих до суду першої інстанції скарг на дії/бездіяльність ліквідатора банкрута. 
Апелянт АТ "НАК "Нафтогаз України" також стверджує, що  встановлення арбітражному керуючому винагороди в розмірі 4 мінімальних заробітних плат законом не передбачено, оскільки відповідно до ст.115 Закону про банкрутство, розмір грошової винагороди, яку арбітражний керуючий має собі нараховувати за виконання повноважень ліквідатора у справі про банкрутство та має бути затверджений судом. Проте, арбітражний керуючий Бончак С.А. не звертався до господарського суду з клопотанням про встановлення розміру грошової винагороди у такому розмірі, та суд, відповідно такого рішення не приймав.
Стосовно вказаних тверджень суд зазначає, що згідно з ч. 3 ст.115 Закону про банкрутство, основна грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією, ліквідатора визначається в розмірі двох середньомісячних заробітних плат керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи до введення господарським судом процедури санації боржника або відкриття процедури ліквідації банкрута за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень керуючого санацією або ліквідатора. Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією, ліквідатора не може перевищувати десяти мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень.
Отже, за висновком колегії апеляційного суду, встановлення арбітражному керуючому винагороди в розмірі 4-х мінімальних заробітних плат за виконання повноважень ліквідатора не суперечить та узгоджується з вищенаведеними приписами законодавства.
Згідно з п. 17 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 26.12.2013  № 01-06/1862/2013 "Про внесення змін і доповнень до Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.2013 № 01-06/606/2013 "Про Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", грошова винагорода арбітражного керуючого визначається в розмірі мінімальних заробітних плат або середньомісячних заробітних платах керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи. При цьому в разі неотримання керівником боржника заробітної плати за останні дванадцять місяців його роботи, основна грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією, ліквідатора визначається в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат.
Вищевказаний інформаційний лист не скасовано і він може застосовуватися при розгляді справ про банкрутство.
Відповідно до листа Центрального управління Головного управління ДФС у Харківській області (вих. № 12908/ФОП/20-40 від 30.11.2018) контролюючий орган повідомив ліквідатора про те, що згідно електронної бази звітності ТОВ "Енергозбереження" (податковий номер 35207951) звіти за формою №1-ДФ за період з 01.07.2014 по 01.10.2017 до контролюючого органу не надходили. 
Отже, з наведеного судом встановлено відсутність нарахування та виплати заробітної плати керівнику та працівникам банкрута за вищевказаний період. 
За таких обставин справи, колегія суддів вважає, що вказані в апеляційній скарзі АТ "НАК "Нафтогаз України" підстави відмови у затвердженні звіту про виплату арбітражному керуючому Бончаку С.А. грошової винагороди за період з 13.07.2017 по 30.11.2018 у розмірі 235657,16 грн. є такими, що не узгоджуються з обставинами даної справи та приписами ч. 3 ст. 115 Закону про банкрутство, оскільки: по-перше, в матеріалах справи дійсно відсутні відомості щодо розміру середньої заробітної плати керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи, а інформацією контролюючого органу підтверджується відсутність нарахування та виплати заробітної плати керівнику підприємства; по-друге, розмір грошової винагороди, який просить затвердити ліквідатор не перевищує максимально допустимого розміру основної грошової винагороди арбітражного керуючого, визначеного вказаною нормою Закон.
Разом з тим, посилаючись на відсутність підстав для затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражному керуючому                Бончаку С.А. в розмірі 4-х мінімальних заробітних плат, АТ "НАК "Нафтогаз України" не зазначає будь-якого іншого розміру, в якому необхідно визначати грошову винагороду ліквідатору, за умови неможливості безоплатного виконання ним своїх повноважень. Апелянтом також не надано доказів, які б надавали суду право зменшити розмір оплати послуг арбітражного керуючого (ліквідатора) відповідно до положень абз. 2 ч. 6 ст. 115 Закону про банкрутство.
Щодо відсутності судового рішення про затвердження грошової винагороди в розмірі 4-х мінімальних заробітних плат за виконання повноважень ліквідатора, то зазначені доводи спростовуються змістом самої оскаржуваної ухвали від 07.11.2019, якою суд виконав свій обов`язок, визначений абз. 3 ч. 7 ст. 115 Закону про банкрутство, врахувавши об`єм проведеної ліквідатором роботи, складність справи (з урахуванням специфіки господарської діяльності боржника, місцезнаходження розшукуваних об`єктів майна підприємства, а також дій, пов`язаних із зверненням до правоохоронних органів) обґрунтовано затвердив грошову винагороду саме у такому розмірі, який відповідає приписам чинного законодавства.
Відносно аргументів ТОВ "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста", викладених в обґрунтування апеляційної скарги, щодо порушення господарським судом першої інстанції положень ст. 52 ГПК України, зокрема, не вирішення питання про заміну учасника справи на його правонаступника та необґрунтованого стягнення грошової винагороди з ТОВ "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста", яке на момент постановлення оскаржуваної ухвали не набуло статусу кредитора у даній справі про банкрутство, колегія суддів зазначає наступне. 
За приписами ст. 52 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обовґязків іншим юридичним особам - правонаступникам (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або в результаті ліквідації. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. 
Як свідчать досліджені судом матеріали справи (а.с.116-130, т.17), в своїй заяві про заміну сторони правонаступником ТОВ "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" повідомила суд про те, що станом на момент подання цією заяви до суду ТОВ "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" (ідентифікаційний код 41264766) є правонаступником кредитора у даній справі про банкрутство - ТОВ "Фінансова компанія "Веста" (ідентифікаційний код 41264766). 
В обґрунтування вимог вказаної заяви ТОВ "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" посилалось на протокол Загальних зборів №06/08-2019 від 06.08.2019, відповідно до п. 1 резолютивної частини якого учасники вказаного товариства вирішили перейменувати ТОВ "Фінансова компанія "Веста" на ТОВ "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста". Вказані зміни внесені до ЄДРЮОФОП та до Статуту товариства, при цьому ідентифікаційний код ЄДРПОУ залишився незмінним. 
За таких обставин, колегія суддів апеляційної інстанції не приймає до уваги посилання апелянта та зазначає, що у вказаному випадку відбулась лише зміна найменування без припинення юридичної особи - кредитора у даній справі про банкрутство (ТОВ "Фінансова компанія "Веста"), тобто сама юридична особа залишилася незмінною. Відтак посилання апелянта на порушення місцевим судом  ст. 52 ГПК України щодо постановлення оскаржуваної ухвали до здійснення процесуального правонаступництва на підставі окремої ухвали суду, колегією суддів до уваги не приймаються. 
Твердження апелянта - ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" про відсутність підстав для затвердження місцевим судом звіту про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражному керуючому через те, що такий звіт не був розглянутий та затверджений комітетом кредиторів не відповідають дійсності та спростовуються наступним.
Так, відповідно до вимог ч. 7 ст. 115 Закону про банкрутство розпорядник майна звітує про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування його витрат на першому засіданні комітету кредиторів, а також за результатами процедури розпорядження майном боржника. Керуючий санацією не рідше одного разу на три місяці, а ліквідатор - щомісяця звітують перед комітетом кредиторів про нарахування та виплату основної та додаткової грошових винагород арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування витрат.
Звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат доводиться кредиторам до відома та повинен бути схвалений або погоджений комітетом кредиторів.
Звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедур розпорядження майном, санації, ліквідації подається арбітражним керуючим до господарського суду за п`ять днів до закінчення відповідної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку.  
З матеріалів справи встановлено, що ліквідатор Бончак С.А. листом (вих. №02-01/223/135 від 19.10.2018) повідомив кредиторів про необхідність прибути на загальні збори кредиторів ТОВ "Енергозбереження" на 30.10.2018 за адресою:              м. Харків, вул. Малиновсько, буд. 3. з наступним порядком денним: 1.Визначення місця проведення загальних зборів та засідань комітету кредиторів ТОВ "Енергозбереження"; 2. Обрання голови та секретаря зборів. 3.Вибори членів комітету кредиторів ТОВ "Енергозбереження", визначення кількісного складу комітету кредиторів та його повноважень.4.нші питання.
30.10.2018 кредитори не з`явилися на засідання загальних зборів кредиторів ТОВ "Енергозбереження", про що ліквідатором, у присутності свідків, складено Акт неявки кредиторів ТОВ "Енергозбереження" на загальні збори кредиторів від 30.10.2018.
В подальшому на адресу кредиторів ТОВ "Енергозбереження", ліквідатором повторно направлено лист (вих. №02-01/223/142 від 09.11.2018) з проханням прибути на загальні збори кредиторів ТОВ "Енергозбереження" на  27.11.2018 за адресою: м. Харків, вул. Малиновсько, буд. 3. з наступним порядком денним: 1.Визначення місця проведення загальних зборів та засідань комітету кредиторів ТОВ "Енергозбереження". 2.Обрання голови та секретаря зборів. 3.Вибори членів комітету кредиторів ТОВ "Енергозбереження", визначення кількісного складу комітету кредиторів та його повноважень. 4.Інші питання.
27.11.2018 кредитори не з`явилися на засідання загальних зборів кредиторів, про що ліквідатором, у присутності представника Головного управління ДФС у Харківській області Лук`яненко Т.В., складено Акт неявки кредиторів ТОВ "Енергозбереження" на загальні збори кредиторів від 27.11.2018.
Листами (вих.№02-01/223/142 від 09.11.2018) (вих. №02-01/223/59 від 15.03.2019), (вих. №02-01/223/88 від 03.06.2019) ліквідатор повторно просив кредиторів прибути на збори кредиторів та вирішити питання щодо обрання комітету кредиторів у справі про банкрутство, проте такі вимоги були також проігноровані.
Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого суду, що кредитори самоусунулися від участі у зборах кредиторів та від створення комітету кредиторів.
З матеріалів справи вбачається, що кредиторами у даній справі про банкрутство не створено фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого. Розмір, порядок та джерело оплати послуг ліквідатора не визначені рішенням комітету кредиторів та не затверджені ухвалою господарського суду.
Колегія суддів вважає, що за відсутності комітету кредиторів звіт арбітражного керуючого про оплату його послуг повинен затверджуватися в судовому засіданні за підсумками ліквідаційної процедури або в окремому судовому засіданні. При цьому, саме суд зобов`язаний вирішити питання про затвердження витрат на оплату послуг ліквідатора та проведення ліквідаційної процедури у справі про банкрутство.
Доводи апеляційної скарги ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" про неналежне виконання арбітражним керуючим Бончаком С.А. обов`язків ліквідатора в частині не проведення інвентаризації та аналізу фінансово-господарської діяльності боржника спростовуються наявними в матеріалах справи інвентаризаційними описами №1 та №2 основних засобів ТОВ "Енергозбереження" від 20.07.2017, а також додатковими матеріалами інвентаризації, направленими ліквідатором до місцевого суду листом (вих. 01/223/64 від 18.03.2019). Крім того, судом досліджено та з`ясовано, що ліквідатором було проведено та направлено на адресу суду першої інстанції аналіз фінансово-майнового стану ТОВ "Енергозбереження" станом на 16.08.2018.
Посилання апелянта на протиправне позбавлення ліквідатором можливості ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" прийняти участь в комісійному обстеженні котелень в м. Козятин Вінницької області та твердження про необ`єктивне обстеження ним вказаного майна спростовуються наявними в матеріалах справи повідомленнями, які завчасно отримані кредиторами, та самими Актами обстеження від 15.10.2019, складеними ліквідатором за участю свідків. При цьому, посилання кредитора на неможливість його представника прибути на вказане комісійне обстеження судом не береться до уваги, оскільки: завантаженість уповноважених осіб та неможливість представника прибути через відсутність проїзних документів є суб`єктивними факторами, які залежали виключно від волі самого ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста"; присутність представників кредиторів не є обов`язковим для ліквідатора під час перевірки наявності або відсутності майна; об`єктивність проведеного обстеження підтверджено свідками - представниками органу місцевого самоврядування;  апелянт необґрунтовано посилається на необхідність відмови у оплаті послуг ліквідатора за період виконання повноважень з 13.07.2017 по 30.11.2018, з підстав допущених ним порушень у 2019 році, в той час як грошова винагорода за вказаний період навіть не нараховувалась  Бончаком С.А. 
Що стосується доводів ОСОБА_2., викладених в апеляційній скарзі, про неналежне виконання арбітражним керуючим Бончаком С.А. повноважень ліквідатора ТОВ "Енергозбереження", суд апеляційної інстанції виходить з наступного: 
По-перше, доводи апелянта-3 про порушення його прав незаконними діями ліквідатора Бончака С.А. в частині ненадання правової оцінки Договору №1 про надання поворотної фінансової допомоги від 27.04.2011 спростовується тим, що:                    
- при зверненні ОСОБА_2. до ліквідатора Бончака С.А. з кредиторськими вимогами на суму 5000000,00 грн., які виникли на підставі Договору №1 про надання поворотної фінансової допомоги від 27.04.2011, заявником не було надано жодних доказів, окрім самого лише посилання в заяві, на підтвердження обґрунтованості вказаних вимог та наявності заборгованості у ТОВ "Енергозбереження" перед ОСОБА_2.; 
- за відсутності належного документального підтвердження обґрунтованості заявлених вимог, дії арбітражного керуючого Бончака С.А. щодо невизнання кредиторських вимог ОСОБА_2 є правомірними; 
- оскільки в подальшому ОСОБА_2. звернувся з аналогічною заявою про визнання кредиторських вимог до господарського суду першої інстанції, який витребував та отримав листи Банків про підтвердження здійснення операції перерахування ОСОБА_2. фінансової допомоги ТОВ "Енергозбереження",  а також взявши до уваги, що ухвалою Господарського суду Харківської області від 16.08.2018 визнано грошові вимоги ОСОБА_2 в сумі 5166326,97 грн., тому твердження апелянта-3 про порушення його прав, у зв`язку з чим наявність підстав для відмови від оплати грошової винагороди арбітражному керуючому, судом апеляційної інстанції визнаються необґрунтованими та відхиляються з вищенаведених мотивів;
По-друге, щодо не виявлення майна та незадоволення вимог кредиторів, судова колегія зазначає наступне: 
-          з досліджених в матеріалах справи доказів судом встановлено здійснення ліквідатором дій, які спрямовані на пошук майна банкрута; 
-          не виявлення ліквідатором боржника в процедурі ліквідації майна боржника, чи інших його активів та грошових коштів, жодним чином не впливає на оплату його послуг; 
-          кредитори протягом проведення ліквідаційної процедури отримували звіти ліквідатора про виконану ним роботу, тобто були повноцінно обізнані із переліком вчинених заходів та направлених запитів, проте не звертались до господарського суду із скаргами на дії/бездіяльність ліквідатора, а також не порушували питання щодо відсторонення арбітражного керуючого Бончака С.А. від виконання повноважень ліквідатора ТОВ "Енергозбереження" та призначення нового ліквідатора; 
-          матеріалами справи підтверджується, що ліквідатором Бончаком С.А. неодноразово направлялись кредиторам листи із вимогою провести збори кредиторів для вирішення юридично значимих питань у даній справі про банкрутство, однак кредитори не з`являлись на призначені збори, необхідного кворуму для прийняття рішень зібрано не було.
З урахуванням викладеного, а також з огляду на положення ст. 43 Конституції України, відповідно до якої, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом, та з урахуванням усталеної практики Верховного Суду щодо відсутності впливу на оплату послуг ліквідатора наявність чи відсутність майна боржника, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду погоджується з висновками суду першої інстанції щодо необхідності затвердження ліквідатору ТОВ "Енергозбереження" - арбітражному керуючому Бончаку С.А. основної грошової винагороди за виконання ним повноважень ліквідатора згідно Закону про банкрутство у справі №922/4134/15 про банкрутство ТОВ "Енергозбереження" в розмірі 4-х мінімальних заробітних плат за кожний місяць здійснення повноважень за період з 13.07.2017 по 30.11.2018 у сумі 235657,16 грн.; визначення джерела виплати основної грошової винагороди арбітражного керуючого Бончака С.А. за виконання повноважень ліквідатора ТОВ "Енергозбереження" за рахунок кредиторів у справі пропорційно визнаних вимог та  стягнення з кредиторів у справі №922/4134/15 грошової винагороди ліквідатора.
Таким чином, посилання скаржників на те, що ухвала суду першої інстанції винесена з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Крім того, доводи апеляційних скарг не спростовують висновку місцевого господарського суду щодо правомірності здійсненого розподілу витрат з оплати послуг ліквідатора з покладенням такої грошової винагороди, зокрема на кожного із кредиторів у відповідних розмірах.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджені обставини, що мають значення для справи, а викладені в оскаржуваній судовій ухвалі висновки відповідають фактичним обставинам справи, у зв`язку з чим апеляційні скарги АТ "НАК "Нафтогаз України", ТОВ "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" та ОСОБА_2 задоволенню не підлягають, а ухвалу Господарського суду Харківської області від 07.11.2019 у справі №922/4134/15  підлягає залишенню без змін.
Відмова у задоволенні апеляційних скарг, відповідно до   приписів ст. 129 ГПК України   є підставою для віднесення судового збору за їх подання на скаржників.
Керуючись ст.ст. 129, 255, 269, 270, 271, 276, 277, 281 - 284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд, - 

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" та ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду Харківської області від 07.11.2019 у справі №922/4134/15 - залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Харківської області від 07.11.2019 у справі №922/4134/15   - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий суддя                                                                         Н.О. Мартюхіна

Суддя                                                                                                О.В. Плахов  

Суддя                                                                                                І.А. Шутенко

(У судовому засіданні 17.02.2020 проголошено вступну та резолютивну частину постанови. Повний текст складено 20.02.2020).