ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 601/1022/15-ц	Головуючий у 1-й інстанції Коротич І.А. 	
Провадження № 22-ц/817/73/20 	Доповідач - Парандюк Т.С.	
Категорія - 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2020 року         м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючого - Парандюк Т.С. 
суддів -  Дикун С. І., Сташків Б. І., 
за участю секретаря —Іванюти О.М.
та сторін —представника АТ “Універсал Банк” - Сагайдака В.В. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №601/1022/15-ц за апеляційною скаргою Акціонерного товариства “Універсал Банк” на ухвалу Кременецького районного суду Тернопільської області від 17 жовтня 2019 року, ухвалену суддею Коротич І.А., у справі за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

       Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 17 жовтня 2019 року визнано виконавчий лист у справі № 601/1022/15-ц від 10 листопада 2015 року, який виданий Кременецьким районним судом Тернопільської області таким, що не підлягає виконанню.
       В апеляційній скарзі АТ “Універсал Банк” просить скасувати ухвалу Кременецького районного суду від 17 жовтня 2019 року та відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, який виданий Кременецьким районним судом.
       В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив наступне.
       Постановою Верховного Суду від 04.04.2018 року залишено без задоволення касаційні скарги ОСОБА_2 та представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , а рішення Кременецького районного суду від 21.10.2015 року та ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 01.03.2016 року - без змін .
       В даній справі були задоволені в повному обсязі позовні вимоги ПАТ “Універсал Банк” та стягнуто солідарно суму заборгованості у розмірі 172594,12 доларів США з основного боржника ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за кредитним договором №BL1672 від 23.01.2008 року, за яким ОСОБА_2 забезпечує виконання зобов`язань за договором поруки від 27 листопада 2013 року.
       10 листопада 2015 року Кременецьким районним судом Тернопільської області, на підставі рішення від 21 жовтня 2015 року, яке станом на 10 листопада 2015 року ще не набрало законної сили, видано спірний виконавчий лист.
       Ухвалою Кременецького районного суду від 23 листопада 2015 року у задоволені заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Кременецького районного суду від 21 жовтня 2015 року відмовлено.
       Тому суд прийшов до висновку, що виконавчий лист у справі № 601/1022/15-ц від 10 листопада 2015 року видано передчасно, оскільки заочне рішення Кременецького районного суду від 21 жовтня 2015 року станом на 10 листопада 2015 року не набрало законної сили.
       Апелянт вважає, що суд не мав жодних підстав для постановлення такої ухвали, оскільки скасування відбулось тільки з формальних міркувань, а не захисту порушеного права ОСОБА_1 , як того вимагає ч. 1 ст. 5 ЦПК України, за відсутності порушення прав заявника. Та на момент визнання судом виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, рішення Кременецького районного суду від 21.10.2015 року набрало законної сили та не було змінено і сума боргу не змінилась.
       Тому, слід зробити висновок, що в даній справі суд першої інстанції не дотримався принципу res judicata та європейської практики, викладеною в рішеннях ЄСПЛ від 23.07.2009 року, в якому наголошено, що не може бути скасовано правильне по суті судове рішення й відступлено від принципу правової визначеності тільки з підстав порушення правил юрисдикції та задля правового пуризму.
       Обов`язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав.
       Вимоги ОСОБА_1 не підлягають до задоволення та є ніщо іншим як зловживання процесуальними правами, лише з мотивів процесуальної “чистоти” та направлені на перешкоджання у виконанні рішення суду, так як у Відділі примусового виконання рішень управління виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області знаходиться виконавче провадження ВП № 50521577 про примусове виконання виконавчого листа Кременецького районного суду Тернопільської області № 601/1022/15-ц, що виданий 10.11.2015 року, за яким було оцінено майно відповідача та проводилась реалізація майна в межах виконавчого провадження.
       Відзиву на апеляційну скаргу АТ “Універсал Банк” від ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не поступало.
       У судовому засіданні представник АТ “Універсал Банк” - Сагайдак В.В. апеляційну скаргу підтримав з мотивів, викладених в ній.
       Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. 
        ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, про те були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи шляхом розміщення 9 січня 2020 року інформації на офіційному веб-порталі судової влади, а тому колегія суддів вважає можливим розгляд справи у їх відсутності. 
       Розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника апелянта, доповідача, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.
       Згідно із ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 
       Задовольняючи заяву про визнання виконавчого листа у справі № 601/1022-ц від 10 листопада 2015 року, який виданий Кременецьким районним судом Тернопільської області таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції виходив з того, що в судовому засіданні встановлено, що копію рішення суду від 21 жовтня 2015 року ОСОБА_1 отримала 29 жовтня 2015 року, отже останнім днем строку на подання заяви про перегляд заочного рішення був понеділок 9 листопада 2015 року. 9 листопада 2015 року, у відповідності до статей 228-229 ЦПК України (в чинній на той час редакції), в межах встановленого десятиденного строку, ОСОБА_1 поштою надіслала до Кременецького районного суду Тернопільської області заяву про перегляд даного заочного рішення, що підтверджується штемпелями на конверті (штрихкодовий ідентифікатор 4702500305672) та описом вкладення у цінний лист.        Вказана заява отримана Кременецьким районним судом Тернопільської області 11 листопада 2015 року. Однак, незважаючи на це, 10 листопада 2015 року Кременецьким районним судом Тернопільської області, на підставі рішення від 21 жовтня 2015 року, яке станом на 10 листопада 2015 року ще не набрало законної сили, було видано спірний виконавчий лист.
       Проте з таким висновком колегія суддів погодитись не може з огляду на наступне.
       Судом встановлено, що заочним рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 21 жовтня 2015 року у справі № 601/1022/15-ц задоволено позов ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Універсал Банк» суму заборгованості за кредитним договором № BL1672 від 23.01.2008 року в розмірі - 172 594,12 доларів США, що в еквіваленті до національної валюти становить 4019344 (чотири мільйони дев`ятнадцять тисяч триста сорок чотири) гривні 94 (дев`яносто чотири) копійки, а саме: заборгованість по сумі кредиту 148144,43 долари США, в тому числі прострочена заборгованість по сумі кредиту 1532,41 долари США, сума простроченої заборгованості по відсотках 24406,74 доларів США та підвищені відсотки - 42,95 доларів США. 
       Як вбачається із матеріалів справи ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 23 листопада 2015 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 21 жовтня 2015 року залишено без задоволення.
       Справа переглядалась у апеляційній та касаційній інстанціях.
       Постановою Верховного Суді від 04.04.2018 року залишено без задоволення касаційні скарги ОСОБА_2 та представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , а рішення Кременецького районного суду від 21.10.2015 року та ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 01.03.2016 року - без змін.
       Отже, на момент визнання судом виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, рішення Кременецького районного суду від 21.10.2015 року набрало законної сили та не було змінено і сума боргу не змінилась.
       Заборгованість по кредитному договору не погашена.
       Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. 14 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.
       Виконання рішення суду будь-якої інстанції необхідно розглядати як важливу частину «судового провадження» відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а отже принцип справедливого правосуддя розповсюджується і на цю стадію судового провадження.
       За положеннями статей 1 та 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, здійснюється з дотриманням серед інших таких засад як верховенства права, диспозитивності, справедливості, неупередженості та об`єктивності.
       Згідно з ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником або іншою особою або з інших причин.
       Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові, зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання; та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.
       Однак, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом ст. 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.
       У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.
       Частиною першою статті 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
       З огляду на викладене, ОСОБА_1 не наведено обґрунтованих підстав для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. 
       Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
       Заборгованість за кредитним договором не погашена, зобов`язання позичальника та поручителя залишилися невиконаними.
       Отже, судом видано виконавчий лист, який відповідає резолютивній частині судового рішення, судове рішення в силу статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягає примусовому виконанню до його фактичного виконання у повному обсязі, зважаючи на встановлений Законом України «Про виконавче провадження» порядок закінчення виконавчого провадження, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.
       В матеріалах справи відсутні дані про те, що ОСОБА_3 , як солідарний боржник, зверталась з аналогічними вимогами про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.
       У справі «Soering vs UK» Європейський суд визначив, що Конвенція як основоположний правовий акт, що підтверджує, забезпечує та надає захист прав людини, визначає, що її гарантії мають бути реальними та дієвими. Виконання будь-якого рішення суду є обов`язковою стадією процесу правосуддя, і як наслідок, повинна відповідати вимогам ст. 6 Конвенції. Судовий захист прав особи, як і діяльність суду, не може вважатися ефективним, якщо рішення суду не буде виконано або виконано неналежним чином і без подальшого контролю суду за їх виконанням.
       На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для задоволення апеляційної скарги, а тому судове рішення відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 376 ЦПК України підлягає скасуванню з прийняттям нового про відмову у задоволенні заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.
       У відповідності до вимог ст. 141 ч.2.п.2 ЦПК України, колегія суддів вважає, що сплачений судовий збір у сумі 1921 грн за подачу апеляційної скарги АТ“Універсал Банк” слід стягнути із ОСОБА_1 .

       Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України суд апеляційної інстанції, -

       П О С Т А Н О В И В:

       Апеляційну скаргу Акціонерного товариства “Універсал Банк”— задовольнити.
       Ухвалу Кременецького районного суду Тернопільської області від 17 жовтня 2019 року скасувати та ухвалити нову, яким у задоволені заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню — відмовити.
       Стягнути із ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків — НОМЕР_1 ) в користь акціонерного товариства “Універсал Банк” (ідентифікаційний код за ЄДРПОУ 21133352, місцезнаходження м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19) сплачений судовий збір за подачу апеляційної скарги у сумі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривень. 
       Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.
       Повний текст постанови складено 23 січня 2020 року.

Головуюча                                                                         Т.С. Парандюк

Судді:                                                                         С.І. Дикун

                                                                                Б.І. Сташків