ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
26 лютого 2020 року
м. Київ
 
справа № 713/1674/17
 
провадження № 61-44916 св 18 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
 
Головуючого - Крата В. І.
суддів: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І.,                       Краснощоков Є. В., Русинчука М. М.,
 
учасники справи:
 
позивач - Головне управління Держгеокадастру в Чернівецькій області, 
відповідач - ОСОБА_1 ,
 
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення        учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1                              на рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 25 квітня 2018 року в складі судді Кириляк А. Ю. та на постанову апеляційного суду Чернівецької області від 04 вересня 2018 року в складі колегії суддів Одинака О. О., Лисака І. Н., Половінкіної Н. Ю.,
 
ВСТАНОВИВ :
 
Описова частина 
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У жовтні 2017 року ГУ Держгеокадастру в Чернівецькій області звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 і просило: 
- зобов`язати відповідача відновити родючі властивості земельних ділянок і  привести їх у стан, придатний для використання за цільовим призначенням;
- стягнути з відповідача на користь Вижницької міської об`єднаної територіальної громади 32 105,28 грн у рахунок відшкодування шкоди, завданої державі внаслідок зняття та перенесення ґрунтового покриву (верхній шар ґрунту);
- стягнути з відповідача на користь Вижницької міської об`єднаної територіальної громади та 9 941,85 грн у рахунок відшкодування шкоди, завданої внаслідок нецільового використання земельних ділянок;
- стягнети з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений за подачу позову.
 
В обґрунтування своїх вимог управління зазначало, що ОСОБА_1 , будучи власником п`яти земельних ділянок із цільовим призначенням для особистого селянського господарства, використовує їх не за призначенням, а також без спеціального дозволу зняла та перенесла ґрунтовий покрив.
 
За вказані порушення земельного законодавства відповідач неодноразово притягнута до адміністративної відповідальності, однак ОСОБА_1 відповідні приписи не виконує, порушення не усуває, в зв`язку з чим Держгеокадастр у рамках здійснення контролю за дотриманням земельного законодавства звернувся до суду з даним позовом і просить його задовольнити. 
 
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 25 квітня 2018 року позов задоволено, зобов`язано ОСОБА_1 відновити родючі властивості земельних ділянок та привести їх у стан, придатний для використання за цільовим призначенням, а також стягнуто з ОСОБА_1 на користь Вижницької міської об`єднаної територіальної громади               42 047,13 грн у рахунок відшкодування шкоди, завданої внаслідок зняття та перенесення ґрунтового покриву (верхній шар ґрунту) та нецільового використання земельних ділянок.
 
Суд першої інстанції виходив із доведеності та обґрунтованості позовних вимог. 
 
Короткий зміст судового рішення апеляційного суду 
 
Постановою апеляційного суду Чернівецької області від 04 вересня             2018 року апеляційну скаргу відповідача задоволено частково, рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 25 квітня 2018 року змінено й викладено другий та третій абзаци резолютивної частини рішення суду першої інстанції в наступній редакції:
 
«Зобов`язати ОСОБА_1 привести у стан, придатний для використання за цільовим призначенням наступні земельні ділянки:
 
земельну ділянку площею 0,32 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер 7320582500:01:001:0419, яка знаходиться біля села Іспас Вижницького району Чернівецької області;
 
земельну ділянку площею 0,15 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер 7320582500:01:001:0394, яка знаходиться біля села Іспас Вижницького району Чернівецької області;
 
земельну ділянку площею 0,25 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер 7320582500:01:001:0390, яка знаходиться біля села Іспас Вижницького району Чернівецької області;
 
земельну ділянку площею 0,25 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер 7320582500:01:001:0395, яка знаходиться біля села Іспас Вижницького району Чернівецької області.
 
земельну ділянку га площею 0,15 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер 7320582500:01:001:0391, яка знаходиться біля села Іспас Вижницького району Чернівецької області.
 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Головного управління державної казначейської служби України в Чернівецькій області 32 105 (тридцяти дві тисячі сто п`ять) гривень 28 копійок в рахунок відшкодування шкоди заподіяної внаслідок незаконного зняття та перенесення ґрунтового покриву (верхнього шару ґрунту), які підлягають зарахуванню до відповідних бюджетів у порядку, визначеному Бюджетним кодексом України.
 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Головного управління державної казначейської служби України в Чернівецькій області 9 941 (дев`ять тисяч дев`ятсот сорок одну) гривню 85 копійок в рахунок відшкодування шкоди заподіяної внаслідок нецільового використання земельних ділянок, які підлягають зарахуванню до відповідних бюджетів у порядку, визначеному Бюджетним кодексом України».
 
В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.
 
Апеляційний суд виходив із того, що Держгеокадастр наділений повноваженнями на звернення до суду з даним позовом, а суд першої інстанції не врахував, що дії по відновленню родючості ґрунту входять в комплекс робіт, пов`язаних із приведенням земельних ділянок у стан, придатний для їх використання за цільовим призначенням, і грошові кошти в рахунок відшкодування шкоди повинні бути перераховані до відповідного місцевого бюджету.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
 
25 вересня 2018 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Вижницького районного суду Чернівецької області                   від 25 квітня 2018 року та на постанову апеляційного суду Чернівецької області від 04 вересня 2018 року.
 
Ухвалою Верховного Суду від 12 листопада 2018 року відкрито касаційне провадження в даній справі. 
 
Ухвалою Верховного Суду від 23 січня 2020 року дана справа призначена до судового розгляду. 
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
 
У касаційній скарзі відповідач просить скасувати оскаржувані судові рішення як такі, що прийняті з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.
 
Зазначає, що ГУ Держгеокадастру в Чернівецькій області не наділене повноваженнями на звернення до суду з даним позовом.
 
Відзив на касаційну скаргу
 
У грудні 2018 року до Верховного Суду надійшов відзив позивача на дану касаційну скаргу, в якому управління просило залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін. 
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
Суди встановили, що ОСОБА_1 є власником п`яти земельних ділянок із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованих біля села Іспас Вижницького району Чернівецької області, а саме:
 
-          земельної ділянки площею 0,32 га (кадастровий номер 7320582500:01:001:0419), 
-          земельної ділянки площею 0,15 га (кадастровий номер 7320582500:01:001:0394), 
-          земельної ділянки площею 0,25 га (кадастровий номер 7320582500:01:001:0390), 
-          земельної ділянки площею 0,25 га (кадастровий номер 7320582500:01:001:0395),
-          земельної ділянки площею 0,15 га (кадастровий номер 7320582500:01:001:0391) (далі - земельні ділянки).
 
Згідно з приписом державного інспектора з контролю за використанням та охорон земель у Чернівецькій області від 04 травня 2017 року № 00003 ОСОБА_1 використовує належні їй земельні ділянки не за цільовим призначенням, а для видобутку гравійно-пісчаної суміші.
 
Указаним приписом зобов`язано ОСОБА_1 у тридцятиденний термін з дня отримання припису усунути порушення земельного законодавства шляхом приведення земельних ділянок у попередній стан використання та використовувати їх за цільовим призначенням шляхом вжиття заходів щодо виготовлення технічної документації щодо змін цільового призначення земельних ділянок.
 
Постановою державного інспектора з контролю за використанням                          та охорон земель у Чернівецькій області від 11 травня 2017 року                              № 5 встановлено, що ОСОБА_1 у порушення вимог                                       статей 91, 211 ЗК України, статті 53 КУпАП використовувала належні їй земельні ділянки не за цільовим призначенням, а для видобутку гравійно-пісчаної суміші. Визнано ОСОБА_1 винною в учиненні адміністративного порушення, передбаченого статтею 53 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн.
 
Постановою державного інспектора з контролю за використанням та охорон земель у Чернівецькій області від 27 червня 2017 року встановлено, що ОСОБА_1 не виконала умови припису посадової особи № 00003 від 04 травня 2017 року щодо усунення порушення земельного законодавства в адмінмежах селі Іспас Вижницького району.
 
Визнано ОСОБА_1 винною в учиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 188-5 КпАП України та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 160 грн.
 
Постановою державного інспектора з контролю за використанням                               та охорон земель у Чернівецькій області від 11 травня 2017 року                             № 6 установлено, що на земельних ділянках ОСОБА_1 без спеціального дозволу знято та перенесено ґрунтовий покрив (верхній родючий шар ґрунту). 
 
Визнано ОСОБА_1 винною в учиненні адміністративного порушення, передбаченого статтею 53 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн.
 
Згідно з приписом державного інспектора з контролю за використанням та охорон земель у Чернівецькій області від 16 червня 2017 року № 00020 на земельних ділянках ОСОБА_1 без спеціального дозволу знято та перенесено ґрунтовий покрив (верхній родючий шар ґрунту) на земельних ділянках сільськогосподарського призначення.
 
Зобов`язано ОСОБА_1 у тридцятиденний термін з дня отримання припису усунути порушення земельного законодавства шляхом приведення земельних ділянок у стан який передував порушенню.
 
Постановою державного інспектора з контролю за використанням та охорон земель у Чернівецькій області від 27 червня 2017 року № 24 встановлено, що ОСОБА_1 не виконала припис від 16 червня 2017 року № 00020.
 
Визнано ОСОБА_1 винною в учиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 188-5 КпАП України, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн.
 
Постанови про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності набрализаконної сили.
 
Мотивувальна частина 
 
Позиція Верховного Суду
 
Касаційна скарга подана до набрання чинності Закону України № 460-ІХ від 15 січня 2020 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», тому відповідно до пункту 2 прикінцевих та перехідних положень вищезазначеного закону розглядається у порядку, що діяв до набрання чинності цим законом.
 
Згідно з положеннями статті 389 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній до 08 лютого 2020 року) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
За результатами розгляду касаційної скарги колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
 
Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
 
Статтею 66 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.
 
Відповідальність за порушення земельного законодавства передбачена статтею 211 ЗК України. 
 
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
 
Статтею 15-2 ЗК України встановлені повноваження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, у сфері земельних відносин.
 
Держгеокадастр є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів (пункти 1, 2 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня                   2015 року № 15).
 
Відповідно до підпункту 25-1 пункту 5 указаного положення Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань організовує та здійснює державний нагляд (контроль), зокрема, за виконанням умов зняття, збереження та використання родючого шару ґрунту під час проведення гірничодобувних, геологорозвідувальних, будівельних та інших робіт, пов`язаних із порушенням ґрунтового покриву. 
 
Обґрунтованим є висновок судів першої та апеляційної інстанції про те, що зняттям ґрунтового покриву та використанням земельної ділянки не за цільовим призначенням ОСОБА_1 завдала шкоди, яка підлягає відшкодуванню в установленому законом порядку.
 
З огляду на викладене аргументи касаційної скарги про те, що ГУ Держгеокадастру в Чернівецькій області не наділене повноваженнями на звернення до суду з даним позовом, підлягають відхиленню.
 
Інші доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки встановлених судами обставин і незгоди з оскаржуваними судовими рішеннями, що відповідно до положень статті 400 ЦПК України знаходиться за межами повноважень касаційного суду. 
 
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE , № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
 
У контексті вказаної практики Верховний Суд уважає наведене обґрунтування цієї постанови достатнім. 
 
Ураховуючи вказане, колегія суддів дійшла висновку про наявність передбачених частиною третьою статті 410 ЦПК України підстав для залишення касаційної скарги без задоволення, а постанови апеляційного суду - без змін.
 
Керуючись статтями 400, 401, 410 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
ПОСТАНОВИВ :
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
 
Рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 25 квітня 2018 року в незміненій апеляційним судом частині та постанову апеляційного суду Чернівецької області від 04 вересня 2018 року залишити без змін. 
 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                       В. І. Крат
 
Судді                                                                                                    Н. О. Антоненко 
 
                                                                                                               В. І. Журавель
 
                                                                                                               Є. В. Краснощоков
 
                                                                                                               М. М. Русинчук