П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

19 лютого 2020 р.	м.Одеса	Справа № 1540/4848/18	
Головуючий в 1 інстанції: Білостоцький О.В.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді – Запорожана Д.В.,
суддів – Джабурія О.В., Кравченка К.В.
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Одеської митниці Держмитслужби на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 4 грудня 2019 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Сігма трейдінг» до Одеської митниці Держмитслужби про скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальності «Сігма трейдінг» звернулось до суду з позовом до Одеської митниці Держмитслужби про скасування рішення від 04.09.2018 року № КТ-UA500020-0021-2018 про визначення коду товару.
Свої позовні вимоги ТОВ «Сігма трейдінг» обґрунтувало незаконністю спірного рішення.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 4 грудня 2019 року позов задоволено. Скасовано спірне рішення.
В апеляційній скарзі Одеська митниця Держмитслужби просить скасувати вищенаведене рішення, як таке, що прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права і прийняти нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.
          Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з обґрунтованості даного позову та наявності підстав для його задоволення.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.
Згідно приписів п.п.1,2 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю та/або неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що 03.01.2018 року між ТОВ “Сігма Трейдінг” (як покупцем) та компанією Blue Ocean Logistics LP (як продавцем) було укладено контракт №1, за умовами якого Продавець зобов`язався передати, а покупець прийняти у власність та сплатити поставлений товар, відповідно до інвойсів на умовах, передбачених цим Контрактом (а.с.17-20, 71-74).
Згідно розділу 2 Контракту ціна товару визначається на кожну партію товару окремо, відповідно до інвойсів і розуміється на умовах CIP, CIF,DDU, CPT відповідно до редакції Міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів ІНКОТЕРМС 2000 року.
Загальна вартість цього Контракту залежить від загальної вартості товару у відповідності до всіх інвойсів до контракту, які підписані сторонами, але не повинна бути більшою 2    000    000,00 дол. США.
28.08.2018 року з метою митного оформлення товарів отриманих позивачем за вищезазначеним Контрактом №1, товариством з обмеженою відповідальністю “Сігма Трейдінг” було подано до Одеської митниці ДФС митну декларацію №500020/2018/008795 (а.с.11-13, 65-67) з доданими до неї копіями документів, а саме: рахунком-фактурою (інвойсом) (Commercial invoice) №195 від 30.06.2018 року; коносаментом (Bill of Lading) №SZHFS 1807003 від 20.07.2018 року; автотранспортною накладною (Road consignment note) №1808 від 27.08.2018 року; декларацією про походження товару (Declaration of origin) №195 від 30.06.2018 року.; зовнішньоекономічним договором (контрактом) купівлі-продажу товарів;  договором про надання послуг митного брокера №7 від 04.07.2017 року; актом фізичного огляду б/н від 28.08.2018 року (а.с.14-22, 68-81). 
При цьому, як вбачається з графи 31 митної декларації №500020/2018/008795, позивачем до митного оформлення було заявлено наступний товар: клітки для домашніх тварин: клітки та клітки переносні пластикові у асортименті – 1615 шт.; туалетні вироби з пластмас для домашніх тварин: піддони пластикові у асортименті – 200 шт.; вироби з пластмас для домашніх тварин: миски для тварин у асортименті – 1500 шт. При цьому у графі 32 вищезазначеної митної декларації позивачем визначено код даного товару згідно УКТ ЗЕД – 39249000.
04.09.2019 року з метою перевірки відповідності кількості та опису товару, зазначених позивачем у митній декларації №500020/2018/008795, Одеською митницею ДФС було проведено митний огляд товарів позивача, з розкриттям до 100% пакувальних місць та поглибленим обстеженням транспортного засобу, про що було складено відповідний акт (а.с.22).
За результатами проведення огляду, 04.09.2017 року відділом митного оформлення №2 м/п “Одеса - Центральний” Одеської митниці ДФС було прийнято рішення про визначення коду товару №KT-UA500020-0021-2018, яким було змінено код товару згідно УКТ ЗЕД з 39249000 на 4202921900, та зазначено опис товару як “спеціальне пристосування для транспортування тварин, з листів пластмаси: клітки переноски для транспортування домашніх тварин (з ручкою) з полімерних матеріалів в кількості 1615 штук, вагою брутто 7488 кг., вагою нетто 6465, 7 кг. Торгівельна марка не визначена. Країна виробництва: CN” (а.с.10). 
Згідно ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до ст. 1 Митного кодексу України (надалі - МК України), законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.
Статтею 543 МК України визначено, що безпосереднє здійснення державної митної справи покладається на органи доходів і зборів.
Судова колегія зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 246 Митного кодексу України  №4495-VI від 13.03.2012 року, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
Відповідно до ч. 1 ст. 318 Митного кодексу (далі МК) України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України. Частиною 2 ст. 318 Митного кодексу України передбачено, що митний контроль здійснюється виключно митними органами відповідно до цього Кодексу та інших законів України.
Частиною 1 статті 257 Митного кодексу України, передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.
Статтею 69 МК України встановлено, що товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.
Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД. 
На вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.
У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів, орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.
Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.                                        
Згідно з частиною сьомою    статті 69 Митного Кодексу України    рішення органів доходів і зборів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов`язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням органу доходів і зборів щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення до органу вищого рівня відповідно до    глави 4 цього Кодексу    або до суду.
Із наведених положень слідує, що: класифікацію товарів за УКТ ЗЕД здійснює декларант; орган доходів і зборів здійснює контроль за такою класифікацією; орган доходів і зборів може самостійно визначити код задекларованого товару лише у тому разі, коли виявить порушення правил класифікації з боку декларанта.
Термін класифікація товару для цілей розділу IV Митного кодексу України міститься в пункті 3 Порядку роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.5.2012 року №650 (далі - Порядок №650), та розуміється як: визначення коду товару відповідно до вимог Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, передбачених Законом України "Про митний тариф України" (далі - Основні правила інтерпретації УКТ ЗЕД), з урахуванням Пояснень до УКТ ЗЕД, рішень Комітету з Гармонізованої системи опису та кодування товарів Всесвітньої митної організації, методичних рекомендацій щодо класифікації окремих товарів згідно з вимогами УКТ ЗЕД, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи на виконання статті 68 Кодексу, до початку переміщення товару через митний кордон України, під час митного оформлення та після завершення митного оформлення.
Також, у пункті 3 розділу І Порядку №650 визначено, що контроль правильності класифікації товарів - це перевірка правильності опису товару та відповідного йому коду в митній декларації вимогам Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД під час проведення процедур його митного контролю та митного оформлення.
Згідно з пунктами 1, 2 розділу ІІІ Порядку №650, декларант або уповноважена ним особа класифікує товари згідно з УКТ ЗЕД при їх декларуванні відповідно до ст. 69 МК України, а посадові особи митного поста здійснюють контроль правильності класифікації товарів під час проведення митних формальностей при митному оформленні товарів.
Пунктом 4 розділу ІІІ Порядку №650 встановлено, що контроль правильності класифікації товарів здійснюється, зокрема, шляхом:
- перевірки відповідності відомостей про товар та коду товару згідно з УКТ ЗЕД, заявлених у митній декларації, відомостям про товар (найменування, опис, визначальні характеристики для класифікації товарів тощо), зазначеним у наданих для митного контролю документах, шляхом перевірки дотримання вимог Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД з урахуванням Пояснень до УКТ ЗЕД, рекомендацій, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи відповідно до вимог статті 68 Кодексу;
- заявленого коду товару відомостям, наведеним у базі даних "Класифікаційні рішення" програми "Інспектор 2006" ЄАІС. При цьому, така відповідність поділяється на три категорії: а) ідентичні товари; б) подібні (аналогічні) товари; в) товари, які не підпадають під вимоги підпунктів "а" та "б" абзацу четвертого цього пункту, але мають схожі: характеристики, які є визначальними для класифікації товару; призначення або принцип дії яких є основним для класифікації товару.
У разі неможливості однозначно перевірити правильність класифікації товару на підставі задекларованих відомостей відповідно до вимог статті 69 Кодексу, декларант або уповноважена ним особа письмово повідомляється про необхідність надання додаткових документів чи відомостей, необхідних для підтвердження задекларованого ним коду товару згідно з УКТ ЗЕД. При електронному декларуванні посадова особа ВМП або ПМО чи митного поста за допомогою АСМО створює та передає декларанту або уповноваженій ним особі засвідчене електронним цифровим підписом електронне повідомлення про необхідність подання документів, які підтверджують класифікацію товару (пункт 5 розділу ІІІ Порядку №650).
У разі відмови у наданні декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів чи відомостей посадовою особою митного органу здійснюються митні формальності за наявними документами та відомостями з використанням довідкової інформації. При проведенні цих митних формальностей або підтверджується код товару, або надається відмова в митному оформленні та за наявності достатньої інформації виноситься Рішення (пункт 6 розділу ІІІ Порядку №650).
Згідно статті 1 Закону України “Про Митний тариф України”, митний тариф України є невід`ємною частиною цього Закону та містить перелік ставок загальнодержавного податку - ввізного мита на товари, що ввозяться на митну територію України і систематизовані згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), складеною на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів.
Відповідно до пункту 2 Порядку ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затвердженого    постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 №428,    УКТЗЕД    є товарною номенклатурою    Митного тарифу України, затвердженого    Законом України “Про Митний тариф України”, що використовується для цілей тарифного та інших видів регулювання зовнішньоекономічної діяльності, ведення статистики зовнішньої торгівлі та здійснення митного оформлення товарів.
УКТЗЕД    складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів Всесвітньої митної організації (далі - Гармонізована система) з урахуванням Комбінованої номенклатури Європейського Союзу (далі - Комбінована номенклатура) (пункт 3 Порядку №428).
З метою забезпечення єдиного тлумачення і застосування УКТЗЕД в Україні запроваджено пояснення до УКТ ЗЕД, побудовані на основі Пояснень до Гармонізованої системи опису та кодування товарів 2012 року і Пояснень до Комбінованої номенклатури Європейського Союзу та затверджені наказом Державної фіскальної служби України від 09.06.2015 року №401. 
Відповідно до Правила 1 Основних правил Інтерпретації назви розділів, груп та підгруп наводяться лише для зручності користування. Для юридичних цілей класифікація товарів проводиться виходячи з найменувань товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і якщо тексти назв та примітки не вимагають іншого відповідно до таких положень.
Відповідно до положень Основних правил інтерпретації УКТЗЕД Митного тарифу України, встановленого Законом України "Про Митний тариф України" від 19.09.2013 року №584-VII, класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється за такими правилами:
1. Назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого, відповідно до таких правил:
2. (a) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який виріб стосується також некомплектного чи незавершеного виробу за умови, що він має основну властивість комплектного чи завершеного виробу. Це правило стосується також комплектного чи завершеного виробу (або такого, що класифікується як комплектний чи завершений згідно з цим правилом), незібраного чи розібраного;
(b) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який матеріал чи речовину стосується також сумішей або сполук цього матеріалу чи речовини з іншими матеріалами чи речовинами. Будь-яке посилання на товар з певного матеріалу чи речовини розглядається як посилання на товар, що повністю або частково складається з цього матеріалу чи речовини.
Класифікація товару, що складається більше ніж з одного матеріалу чи речовини, здійснюється відповідно до вимог правила 3.
3. У разі коли згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (prima facie) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином:
(a) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис. Проте в разі коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару;
(b) суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (a), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати;
(c) товар, класифікацію якого не можна здійснити відповідно до правила 3 (a) або 3 (b), повинен класифікуватися в товарній позиції з найбільшим порядковим номером серед номерів товарних позицій, що розглядаються.
4. Товар, який не може бути класифікований згідно з вищезазначеними правилами, класифікується в товарній позиції, яка відповідає товарам, що найбільше подібні до тих, що розглядаються.
Таким чином, зазначеними Правилами передбачено, що при віднесенні товару до тієї чи іншої позиції слід виходити з більш конкретного опису товару, тобто саме характеристики товару є визначальними для класифікації товару відповідно до УКТ ЗЕД.
Відповідно до Правила 6 Основних правил інтерпретації для юридичних цілей класифікація товарів у підпозиціях будь-якої товарної позиції проводиться відповідно до назви підпозицій і приміток, які стосуються підпозицій, а також вищезазначених Правил, за умови, що порівнювати можна лише підпозиції одного рівня. У цілях цього Правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів та груп, якщо не обумовлено інше.
Колегія суддів зазначає, що імпортований позивачем товар було задекларовано за кодом 39249000 УКТЗЕД. При цьому позивачем до митного органу було додано документи, які дають можливість перевірити правильність класифікації товару на підставі задекларованих відомостей.
Разом з тим, відповідачем було прийнято рішення про віднесення імпортованого позивачем товару до коду 4202921900 УКТЗЕД.
Судом були проаналізовані положення Пояснень до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності стосовно товарних позицій 3924 та 4202.
Так, товарна позиція 3924 має назву – посуд та прибори столові або кухонні, iншi речi домашнього вжитку, гiгiєнiчнi або туалетні вироби з пластмас, та має в тому числі підпозицію 3924900090 – інші, яку було зазначено в митній декларації позивачем.
Згідно з пояснень до товарної позиції входить: 
(A) Столовий посуд, такий як кавові сервізи, тарілки, супниці, салатниці, блюда і підноси усіх видів, кавники, чайники для заварки, цукорниці, пивні кухлі, чашки, соусниці, вази для фруктів, графинчики (карафки) для оцту та олії, сільнички, гірчичниці, підставки для яєць, підставки для чайників, серветки під блюда, підставки для ножів чи виделок, кільця для серветок, ножі, виделки та ложки.
(B) Кухонний посуд, такий як миски, формочки для желе, горщики для м`яса, банки для зберігання продуктів, ящички та коробки (коробки для чаю, кошики для хліба і т.д.), лійки, ковші, мірний посуд з поділками та качалки.
(C) Інші речі домашнього вжитку, такі як попільниці, грілки, тримачі сірникових коробок, ящики і кошики для сміття, відра, лійки, коробочки для легкого сніданку, фіранки, портьєри, скатертини та чохли для меблів (накидки).
(D) Туалетно-гігієнічні вироби (для використання всередині будинку і поза ним), такі як туалетні речи (глечики для вмивання, миски), санітарні бачки, підкладні судна, настінні пісуари, нічні горщики, плювальниці, очні ванночки; соски на пляшки (соски для годування) і напальники, мильниці, поперечини для рушників, тримачі для зубних щіток, тримачі для туалетного паперу, гачки для рушників та аналогічні предмети для ванних кімнат, туалетів чи кухонь, не призначені для довгострокової установки на стіни. Проте такі предмети, призначені для довгострокової установки в/чи на стіни або інші частини будинків (наприклад, за допомогою шурупів, цвяхів, болтів чи адгезивів), не включаються (товарна позиція 3925).
В свою чергу група товару під номером 42 включає вироби із шкіри; шорно-сідельні вироби та упряж; дорожні речі, сумки та аналогічні товари; вироби з кишок тварин (крім кетгуту з натурального шовку).
До цієї групи, переважно, включаються вироби з натуральної шкіри або композиційної шкіри; проте до товарних позицій 4201 і 4202 включаються також вироби, що відносяться до традиційних виробів з шкіри, хоча вони виготовлені з інших матеріалів. До неї також включаються деякі вироби з кишок, синюги, міхурів або сухожиль.
При цьому товарна позиція 4202 має назву - саквояжі, чемодани, дорожні дамські сумки-чемоданчики, кейси для ділових паперів, портфелі, шкільнi ранці, футляри та чохли для окулярів, бiноклiв, фото-, кiно- та відеокамер, для музичних iнструментiв, зброї, кобури та аналогiчнi чохли; сумки дорожні, сумки-термоси для харчових продуктів та напоїв, сумочки для косметики, рюкзаки, сумочки дамські, сумки господарськi, портмоне, гаманці, футляри для географічних карт, портсигари, кисети, сумки для робочих iнструментiв, сумки спортивні, футляри для пляшок, пудрениці, скриньки для ювелірних виробів, футляри для різальних предметів та аналогічні речі, виготовлені з натуральної або композиційної шкіри, пластмасових листів або текстильних матерiалiв, вулканізованих волокон або картону, або з повним покриттям усієї поверхні або переважно покриті такими матеріалами чи папером  та має в тому числі під позицію 4202 921900 -  інші;  з текстильних матеріалів, яку було зазначено відповідачем в картці відмовити. 
До цієї товарної позиції включаються лише вироби, зазначені в ній, та аналогічні вироби. Ці вироби можуть бути твердими чи на твердій основі, або м`якими і без основи.
Приміткою 3 до товарної групи 4202 визначено, що на додаток до положень примітки 2 до товарної позиції 4202 не включаються: (a) сумки, виготовлені з листів пластмаси, з надрукованими зображеннями або без них, з ручками, не призначені для тривалого використання (товарна позиція 3923); (b) вироби з матеріалів для плетіння (товарна позиція 4602).
Вироби, що включаються до другої частини цієї товарної позиції, повинні, проте, бути виготовлені лише з матеріалів, зазначених у ній, або повинні бути повністю або переважно покриті такими матеріалами чи папером (основа може бути дерев`яною, металевою і т.д.). Термін “натуральна шкіра” поширюється на замшу (включаючи комбіновану замшу), шкіру лакову, шкіру лакову ламіновану та металізовану шкіру (див. Примітку 1 до даної групи). Термін “аналогічні вироби” у другій частині означає нотні папки, папки для паперу, футляри для ручок, квитків, голківниці, ключниці, коробки для сигар, футляри для трубок, туби для робочого інструменту та ювелірних виробів, футляри для взуття, щіток і т.д.
Товари цієї товарної позиції можуть мати частини з дорогоцінного металу чи металу, плакованого дорогоцінним металом, з природних чи культивованих перлів, дорогоцінного чи напівдорогоцінного каміння (природного, штучного або реконструйованого), навіть якщо такі частини являють собою більше, ніж незначні оздоблювальні деталі чи невеликі прикраси за умови, що це не змінює основної властивості виробу. Так, наприклад, шкіряна жіноча сумочка зі срібною вставкою і з застібкою з оніксу повинна включатися до цієї товарної позиції (див. Примітку 3 (В) до цієї групи).
В додаткових поясненнях до товарних категорій 42029211 - 42029219,  які наведені у Поясненнях до УКТЗЕД, зазначено: “Див. Додаткові пояснення до товарних категорій 42021211 і 42021219”.
Згідно з цими додатковими поясненнями якщо матеріал лицьової поверхні виробу є комбінацією матеріалів, в якій лицьовий шар на розгляд неозброєним оком ідентифікується як листове пластмасове покриття (наприклад, тканий матеріал з текстильних волокон у комбінації з листовим пластмасовим покриттям), для цілей класифікації несуттєво, чи був пластмасовий лист виготовлений окремо до створення комбінованого матеріалу, чи пластмасовий шар утворено в результаті нанесення пластмаси на матеріал (наприклад, тканий матеріал з текстильних волокон), за умови, що утворений лицьовий шар на розгляд неозброєним оком має той самий вигляд, що й накладений шар з попередньо виготовленого пластмасового листа.
Таким чином, наведені норми підтверджують висновок про те, що  для класифікації товару за кодом УКТЗЕД 4202921900 необхідно, щоб товар відповідав таким критеріям, зокрема:
1) був господарською сумкою;
2) лицьова поверхня такого товару є комбінацією матеріалів, в якій лицьовий шар на розгляд неозброєним оком ідентифікується як листове пластмасове покриття (наприклад, тканий матеріал з текстильних волокон у комбінації з листовим пластмасовим покриттям);  
3) не був товаром, віднесеним  до товарної позиції 3923 (сумки, виготовлені з листів пластмаси, з надрукованими зображеннями або без них, з ручками, не призначені для тривалого використання).
Тобто, якщо сумки не призначені для тривалого використання, то відсутні підстави для віднесення їх до товарної позиції 4202.
Згідно з п. 9 Порядку якщо для вирішення питання класифікації товару виникає потреба в спеціальних знаннях з різних галузей науки, техніки, мистецтвознавства тощо або у використанні спеціального обладнання і техніки, то митний орган може звернутися до спеціалізованого митного органу з питань експертного забезпечення або до іншої експертної установи (організації).
Залучення спеціалізованого митного органу з питань експертного забезпечення або іншої експертної установи (організації) здійснюється у разі: виникнення необхідності ідентифікації або лабораторної перевірки характеристик товарів, визначальних для їх класифікації; виникнення складних питань при класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує експертних досліджень.
Відповідно до пп. 3 п. 4 Положення про Спеціалізовану лабораторію з питань експертизи та досліджень Міндоходів, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 29.05.2013 року №133, Спеціалізована лабораторія відповідно до покладених на неї завдань: проводить дослідження (аналізи, експертизи) проб (зразків) товарів у рамках процедур податкового, митного контролю та оформлення з метою встановлення характеристик, визначальних для: ідентифікації (визначення складу, фізичних, фізико-хімічних характеристик тощо) товарів; класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД; перевірки задекларованої митної вартості товарів; встановлення країни походження товарів; встановлення належності товарів до таких, що містять наркотичні засоби, психотропні речовини, їх аналоги, прекурсори, сильнодіючі чи отруйні речовини; встановлення (перевірки) достовірності даних, зазначених у сертифікаті про походження товару з України.
Верховний Суд у справі №810/2823/17 від 17.04.2018 року висловив позицію, що класифікацію товарів за УКТ ЗЕД здійснює особа, яка подає декларацію. Орган доходів і зборів здійснює контроль за такою класифікацією і може самостійно визначити код задекларованого товару лише у тому разі, коли виявить порушення правил класифікації з боку декларанта. Повноваження митного органу щодо самостійного визначення коду товару не є дискреційними та обумовлені виключно наявністю порушення правил класифікації з боку декларанта.
Судом встановлено, що відповідач при прийняті оскаржуваного рішення, для усунення протиріч щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, всупереч приписами ч.5 ст.69 МК України до спеціалізованого митного органу з питань експертного забезпечення або до іншої експертної установи (організації) не звертався, відповідну експертизу не проводив.
З огляду на зазначене судом першої інстанції в межах адміністративної справи №420/4848/18 за клопотанням позивача було призначено судову товарознавчу експертизу.
Так, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №19-598 від 19.04.2019 року по матеріалам адміністративної справи №420/4848/18, наданого Одеським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України, у відповідності до Української класифікації зовнішньоекономічної діяльності, складеної на підставі Гармонізованої системи описання та кодування товарів “Вироби з пластмаси: клітки для домашніх тварин; клітки та клітки переноски пластикові у ассортименті”, які були вказані у ВМД №500020/2018/008795 від 23.08.2018 року класифікується у товарній групі 39 (інші, інші). 
Відповідно до частини першої    статті 72 КАС України    доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
На думку суду висновки судової товарознавчої експертизи від №19-598 від 19.04.2019 року відповідають вимогам, визначеним статтею 101 КАС України, є належним та допустимим доказами, а тому суд приймає їх до уваги.
Судова колегія критично ставиться до посилання відповідача на необґрунтованість висновку судово-товарознавчої експертизи №19-598 від 19.04.2019 року по матеріалам адміністративної справи №420/4848/18, оскільки ним не було зазначено конкретних ознак, з яких він вважає зазначений висновок неповним або неясним, необґрунтованим, або таким, що суперечить іншим матеріалам адміністративної справи №1540/4848/18. Крім того суд зазначає, що, не погоджуючись с висновком судово-товарознавчої експертизи №19-598 від 19.04.2019 року, відповідачем призначення додаткової або повторної експертизи відповідно положень ст. 111 КАС України, не ініціювалось. 
Необхідності призначення таких експертиз судом також не вбачається, оскільки зазначений висновок щодо визначення класифікації спірних товарів до товарної групи 39 Української класифікації зовнішньоекономічної діяльності не суперечить наведеним вище приписам чинного законодавства та фактичним обставинам справи.
Крім того, висновок експерта Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України з цього питання узгоджується з висновком експерта товарознавця Савостьянова А.В., виконаного на замовлення товариства з обмеженою відповідальністю “Сігма Трейд”. У висновку №20-42/08-2018 від 30.08.2018 року зазначено, що товар, який декларувався позивачем у ВМД №500020/2018/008795 від 23.08.2018 року, відноситься до товарної групи 39, підпозиції 3924900090.
Посилання відповідача на необхідність зазначення коду товару УКТ ЗЕД 4202921900 лише на підставі його власних суджень, суд вважає хибним, оскільки такі посилання є суб`єктивними та суперечать опису товарів такого коду, наведеного в Поясненнях до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності. 
Також колегія суддів не приймає до уваги в обґрунтування обґрунтованості оскаржуваного рішення посилання відповідача на інформацію з ЄАІС ДФС України відносно того, що існує чимала кількість митних оформлень ідентичних та подібних (аналогічних) товарів у товарній підкатегорії 4202921900, оскільки документів на підтвердження зазначеного твердження митним органом до суду надано не було. Крім того відповідачем не доведено, аналогічність характеристик таких товарів товарам, які ввозив на територію України позивач та стосовно яких було прийнято оскаржуване рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
          На підставі вищезазначених процесуальних положень суд зазначає, що відповідачем не було доведено обґрунтованості та правомірності рішення від 04.09.2018 року №КТ-UA500020-0021-2018 про визначення коду товару позивача у групі 42, а тому прийняте відповідачем рішення є протиправним та підлягає скасуванню, а позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю “Сігма Трейдінг” є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Отже, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість даного позову та наявність підстав для його задоволення.           Частиною 1 ст. 316 КАС України передбачено, що  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги, колегія суддів, вважає не суттєвими та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322 КАС України, апеляційний суд, –

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Одеської митниці Держмитслужби – залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 4 грудня 2019 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Сігма трейдінг» до Одеської митниці Держмитслужби про скасування рішення від 04.09.2018 року № КТ-UA500020-0021-2018 про визначення коду товару – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий                                                                                 Д.В. Запорожан 

Судді:                                                                                                О.В. Джабурія

                                                                                                    К.В. Кравченко