Номер провадження: 33/813/151/20
Номер справи місцевого суду: 947/22916/19 
Головуючий у першій інстанції Чванкін С. А.
Доповідач Сегеда С. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2020 року                                                                 м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Сегеда С.М., 
за участю: секретаря Ющак А.Ю., 
представника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Базилюка К.В.,
учасника дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_2 ,
розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 напостанову Київського районного суду м. Одеси від 16 жовтня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:
Зазначеною постановою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 255 грн; стягнуто з нього на користь держави судовий збір в розмір 384,20 грн.
Відповідно до постанови суду ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 22.08.2019 року о 20.05 годині, він, керуючи автомобілем «Вольво», д/н НОМЕР_1 , по вул. Осипова у м. Одесі, під час руху заднім ходом не переконався в безпечності маневру, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Мітсубісі», д/н НОМЕР_2 , що призвело до механічного пошкодження транспортних засобів, після чого залишив місце скоєння дорожньо-транспортної пригоді (далі - ДТП), чим порушив вимоги п.2.10 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України). 
Не погоджуючись із вказаною постановою, 25.10.2019 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Київського районного суду м. Одеси від 16.10.2019 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, а також притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст.122 КУпАП за порушеня правил парковки, у тому числі стоянки і зупинки, згідно ПДР.
В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 вказав, що суд дійшов помилкового висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки зіткнення транспортних засобів не було, на його автомобілі відсутні будь-які пошкодження, а водій ОСОБА_2 викликав поліцію вже після від`їзду ОСОБА_1 . Суд першої інстанції не взяв до уваги пояснення ОСОБА_1 , не викликав та не допитав іншого учасника ДТП та працівників поліції, які складали протокол про адміністративне правопорушення, не з`ясував причину не притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за порушення п.п. 15.4, 15.7 ПДР України, чим допустив неповноту і однобічність розгляду справи.

Вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. 
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.        
За змістом статті 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 251 КУпАП встановлено що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, підтверджується долученими до матеріалів справи доказами, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №163065 від 01.09.2019 року (а.с.1), 
- копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №163064 від 01.09.2019 року, складеного щодо ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП (а.с.2);
- схемою місця ДТП (а.с.5), 
- письмовими поясненнями ОСОБА_2 (а.с.4) та ОСОБА_1 (а.с.6).
Зазначені докази були досліджені судом першої інстанції і їм була дана відповідна оцінка суддею, який обґрунтовано визнав їх допустимими, достовірними і достатніми для висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.
Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне. 
Статтею 122-4 КУпАП передбачено відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця ДТП, до якої вони причетні.
Із долучених до матеріалів справи письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що 22.08.2019 року о 20.00 годині він дійсно здійснював рух заднім ходом по вул. Осипова у м. Одесі, проте жодного контакту з іншим транспортним засобом не відчув, однак почув, як водій ОСОБА_2 щось кричить йому, після чого зупинився та вийшов з автомобіля з`ясувати, що сталось. Водій ОСОБА_2 стверджував, що ОСОБА_1 пошкодив його автомобіль та показав відповідні пошкодження, однак на автомобілі ОСОБА_1 будь-які пошкодження були відсутні, у зв`язку з чим він вважав, що жодного зіткнення не сталось, та поїхав з місця події.

У письмових поясненнях водія ОСОБА_2 , долучених до матеріалів справи, зазначено, що 22.08.2019 року він був припаркований на вул.Осипова у м. Одесі, де водій автомобіля «Вольво», д/н НОМЕР_3 , рухаючись заднім ходом, здійснив зіткнення з його автомобілем, спричинивши йому механічні пошкодження, після чого залишив місце ДТП.
З вищевикладених пояснень учасників ДТП вбачається, що водій ОСОБА_1 , рухаючись заднім ходом, не врахував дорожню обстановку, не впевнився у безпечності маневру, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого і сталось зіткнення транспортних засобів.
Крім того, поясненнями обох водіїв підтверджується наявність події, обставини якої можуть свідчити про зіткнення транспортних засобів, однак ОСОБА_1 залишив місце події, не дочекався працівників патрульної поліції, не здійснив заходи, направлені на фіксацію пошкоджень автомобілів, а пояснення надав лише після виклику його до УПП в м. Одесі.

В апеляційній скарзі правопорушник ОСОБА_1 та в судовому засіданні Одеського апеляційного суду представник ОСОБА_1 - адвокат Базилюк К.В. не заперечували факту залишення місця події, однак заперечували факт зіткнення транспортних засобів. Проте зазначені твердження апелянта були спростовані при перегляді апеляційним судом справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП.

Так, постановою Одеського апеляційного суду від 21.01.2020 року було залишено без змін постанову Київського районного суду м. Одеси від 16.10.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП за фактом ДТП, що мала місце 22.08.2019 року на вул. Осипова у м. Одесі між автомобілями «Вольво», д/н НОМЕР_1 , та «Мітсубісі», д/н НОМЕР_2 , постанова набрала законної сили, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає. Таким чином, факт вчинення ОСОБА_1 ДТП встановлений судовим рішенням, яке набрало законної сили.

З огляду на викладене, апеляційний суд погоджується з висновком районного суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, оскільки його вина підтверджується долученими до матеріалів справи доказами.
Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Згідно зі ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення на ОСОБА_1 було накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог ст.33 КУпАП в межах санкції ст.122-4 КУпАП.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є необґрунтованими і не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи, у зв`язку з чим відсутні підстави для зміни або скасування оскаржуваної постанови суду.
Крім того, до матеріалів справи доучені квитанції про сплату ОСОБА_1 суми штрафу, накладеного на нього оскарженою постановою суду, що свідчить про те, що ОСОБА_1 фактично погодився із застосованим до нього стягненням та визнав свою провину.

Також апеляційний суд вважає необґрунтованими вимоги ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст.122 КУпАП, оскільки апеляційним судом справа розглядається в межах апеляційної скарги на постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та згідно з наданими на огляд суду матеріалами. В даному випадку судом переглядається справа про притягнення до адміністративної відповідальності саме ОСОБА_3 , у зв`язку з чим питання про адміністративну відповідальність іншої особи в рамках цієї справи розглядатись не може.

Крім того, відповідно до ст.222 КУпАП, розгляд справ про притягнення осіб до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, а саме - за порушення правил зупинки або стоянки, належить до компетенції органів Національної поліції України, а не до компетенції суду, що також свідчить про безпідставність вимог ОСОБА_1 . 

Керуючись статтями 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову Київського районного суду м. Одеси від 16 жовтня 2019 року, якою ОСОБА_1  притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -залишити без змін. 

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду                                         С.М. Сегеда