УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
13 січня 2020 року
м. Київ
справа № 361/2470/19
провадження № 61-46ск20
Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Кузнєцова В. О., Тітова М. Ю.,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 , 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , 
 
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1  на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 1 жовтня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 28 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, -  ОСОБА_3 , про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини, 
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 1 жовтня 2019 року клопотання ОСОБА_1 про призначення судово-біологічної експертизи залишено без задоволення; провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини закрито.
Не погоджуючись із ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 1 жовтня 2019 року, ОСОБА_1 оскаржив її у апеляційному порядку в частині закриття провадження у справі.
Постановою Київського апеляційного суду від 28 листопада 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 1 жовтня 2019 року - без змін.
Не погоджуючись із ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 1 жовтня 2019 року та постановою Київського апеляційного суду від 28 листопада 2019 року, ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати зазначені ухвалу та постанову і передати справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження суд дійшов наступних висновків.
З аналізу статті 389 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України убачається, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження.
Касаційну скаргу заявник обґрунтовує тим, що судами першої та апеляційної інстанцій порушено норми процесуального права. Вважає, що позовну заяву ним подано до досягнення ОСОБА_3 повноліття, тому підстави для закриття провадження у справі відсутні.
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.
Відповідно до змісту пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Згідно з частиною п`ятою статті 394 ЦПК України у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач. Якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.
Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень убачається, що скарга заявника є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, Броварський міськрайонний суд Київської області, з висновками якого погодився і Київський апеляційний суд, виходив із обов`язку суду закрити провадження у справі у разі відсутності предмета спору. 
Судами попередніх інстанцій за матеріалами справи установлено, що 9 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернувся із позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, -  ОСОБА_3 , про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини.
Судами установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_3 і на час розгляду справи судом першої інстанції ОСОБА_3 виповнилося 18 років. 
Відповідно до частини третьої статті 136 Сімейного кодексу (далі - СК) України оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. 
Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України установлено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.
Встановивши, що  ОСОБА_3 досягла повноліття, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України. 
Наведені у касаційній скарзі доводи були предметом розгляду апеляційного суду та їм дана належна правова оцінка.
Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 1 жовтня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 28 листопада 2019 року є необґрунтованою, правильне застосовування норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх тлумачення, а наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність судових рішень. 
Оскільки оскаржувані судові рішення є законними і обґрунтованими, ухваленими із додержанням норм процесуального права й підстави для їх скасування відсутні, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 1 жовтня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 28 листопада 2019 року колегія суддів відмовляє.
Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1  на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 1 жовтня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 28 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, -  ОСОБА_3 , про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                                        С. О. Карпенко 
В. О. Кузнєцов
М. Ю. Тітов