ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 826/9341/18                                                           Суддя (судді) першої інстанції: Костенко Д.А.
                                                                                                   Суддя-доповідач: Губська Л.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2020 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
Головуючого судді:                                                  Губської Л.В., 
суддів:                                                                      Епель О.В., Карпушової О.В.,
за участю секретаря:                                                  Левченка А.В.,
позивача                                                             ОСОБА_1 ,
представника позивача                                        Кардаша В.А.,
представника відповідача                                        Паркіної А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 грудня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просив  визнати за ним право на проведення перерахунку пенсії у зв`язку з підвищенням розміру грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в розмірі 100% підвищення, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №   704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» з урахуванням проведених виплат з 01 січня 2018 року.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 жовтня 2018 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 жовтня 2018 року скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо врахування при перерахунку пенсії додаткових видів грошового забезпечення та прийнято в цій частині нове рішення, яким визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо неврахування додаткових видів грошового забезпечення при визначенні основного розміру пенсії ОСОБА_1 при здійсненні перерахунку пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 року «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києва здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2018 року у відповідності до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в розмірі 70% грошового забезпечення, з урахуванням усіх видів додаткового грошового забезпечення, які були враховані при призначенні пенсії ОСОБА_1 з урахуванням проведених виплат».
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.08.2019 встановлено судовий контроль за виконанням судового рішення шляхом зобов`язання відповідача подати у місячний строк з моменту набрання рішенням законної сили звіт про виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2019.
Відповідачем подано звіт про виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2019.
Позивач у порядку ст. 382 КАС України подав до Окружного адміністративного суду міста Києва заяву про невиконання відповідачем ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.08.2019, в якій просив накласти на керівника штраф у розмірі від 10 до 30 мінімальних заробітних плат.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 грудня 2019 року в задоволенні цієї заяви відмовлено, при цьому, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав, передбачених ст. 382 КАС України, для накладення штрафу на керівника відповідача, виходячи зі змісту резолютивної частини постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2019. Так, враховуючи, що судом не роз`яснювалося дане судове рішення та не встановлювався порядок чи спосіб його виконання, а також приймаючи до уваги саме ті складові грошового забезпечення, які фактично були враховані при призначенні позивачу пенсії, суд першої інстанції вважав, що відповідачем виконано постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2019 у частині проведення перерахунку.
Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та накласти на керівника ГУ ПФУ в м.Києві як  відповідальної особи за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та зобов`язати відповідача перерахувати і виплатити пенсію згідно рішення суду.
Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що судом першої інстанції не враховано вимоги ст. 63 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», згідно з якими усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Натомість, відповідачем при проведенні перерахунку його пенсії на виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2019 року, протиправно вилучені щомісячні додаткові види грошового забезпечення, а саме 
- робота з таємн.виробами, носіями, лок. (15%);
- надбавка за особливо важливі завдання (50%); 
- премія (10%).
У зв`язку із цим позивач доводить, що відповідачем рішення в повному обсязі не виконано, тому просить накласти на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві штраф в порядку ст. 382 КАС України та зобов`язати відповідача перерахувати та виплатити йому пенсію з урахуванням названих додаткових видів грошового забезпечення.
В судовому засіданні позивач та його представник вимоги апеляційної скарги підтримали, наполягали на її задоволенні, в той час, як представник відповідача проти цього заперечувала, просила ухвалу суду залишити без змін.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, за приписами ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень, являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.
У ст. 129-1 Конституції України закріплено, що судове рішення є обов`язковим до виконання.
Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
В силу положень ч. 4 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.
Частинами 2, 3 ст. 14 КАС України встановлено,  що  судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
За приписами  ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Статтею 382 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Крім того, в рішенні Європейського суду з прав людини від 19.03.1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін.
Так, Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві зазначає про проведення перерахунку пенсії позивача з 01.01.2018 у розмірі 70% грошового забезпечення, сума якої склала 6 341, 47 грн, з урахуванням таких складових і сум:
- посадовий оклад - 5640,00 грн.;
- оклад за військовим званням - 1410,00 грн.;
- процентна надбавка за вислугу років 50% - 3525,00 грн.;
- середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці - 17,10 грн.
Також відповідач вказує, що виплату позивачеві різниці пенсії з 29.01.2019 (дата набрання постановою Шостого апеляційного адміністративного суду законної сили) по 31.05.2019 у сумі 36, 79 грн, а також про те, що кошти за період з 01.01.2018 по 28.01.2019 у розмірі 79, 99 грн будуть виплачені згідно з Порядком погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 22.08.2018 № 649.
Слід зазначити, що цей Порядок визначає механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету.
Пунктами 10, 11 цього Порядку визначено, що виділення коштів для виплати здійснюється Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень Пенсійному фонду України на цю мету шляхом перерахування коштів боржнику.
Боржник у триденний строк повідомляє стягувачу про виділення коштів та не пізніше десяти робочих днів з дня надходження коштів у межах встановленого Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоду виплати пенсії зобов`язаний здійснити виплату стягувачу суми, що підлягає виплаті, у порядку, встановленому статтею 47 зазначеного Закону.
За приписами п.п. 3, 5, 8 п. 4 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2, управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань: планує доходи та видатки коштів Фонду в районі (місті), у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету Фонду; забезпечує ведення бухгалтерського обліку з виконання доходів і видатків, кошторису видатків на утримання управління Фонду та своєчасно складає і в установленому порядку подає затверджену звітність головним управлінням Фонду; забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством.
Тобто, виплати пенсій здійснюються Головним управлінням Пенсійного фонду України у м. Києві виключно за рахунок Фонду та інших джерел, визначених законодавством, інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не має.
Пунктом 4 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2 передбачено, що Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань планує у відповідному регіоні доходи та видатки коштів Фонду, у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету Фонду.
Згідно ст.ст. 23 та 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства.
З огляду на викладене, суд приходить до переконання, що невиконання судового рішення в частині виплат грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів, оскільки відповідач не належить до категорії розпорядників бюджетних коштів, а тільки є їх одержувачем (п. 38, 47 ч. 1 ст. 2 Бюджетного кодексу України), не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу в такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання коштів. Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 24.01.2018 в справі № 405/3663/13-а.
Слід зауважити, що вирішальним в межах спірних правовідносин є визначення складових додаткових видів грошового забезпечення, яке враховувалось/мало враховуватись пенсійним органом при перерахунку пенсії ОСОБА_1 на виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2019 року.
Так, з матеріалів справи вбачається, що пенсія призначена ОСОБА_1 з 14.04.2000 з врахуванням надбавки за службу в Збройних силах України та надбавки за доступ до державної таємниці, що підтверджується розрахунком Київського міського військового комісаріата та довідкою про додаткові види грошового забезпечення для нарахування пенсії.
При цьому, такі види грошового забезпечення як робота з таємн.виробами, носіями, лок. (15%), надбавка за особливо важливі завдання (50%) та премія (10%), про які йдеться в тексті постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2019 року враховані при перерахунку пенсії позивача з 01.01.2008 на підставі довідки Київського міського військового комісаріата про грошове забезпечення для нарахування (перерахунку) пенсії від 04 лютого 2008 року № 129284.
Відтак, враховуючи, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2019 року зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2018 року у відповідності до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в розмірі 70% грошового забезпечення, з урахуванням усіх видів додаткового грошового забезпечення, які були враховані саме при призначенні йому пенсії, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про виконання відповідачем судового рішення в частині здійсненого перерахунку.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції винесена з дотриманням норм процесуального та матеріального права, судом встановлені всі обставини, що мають значення для справи, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим підстав для скасування її не вбачається.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, - 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1  – залишити без задоволення.
Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 грудня 2019 року – залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.
Постанова в повному обсязі складена 17 лютого 2020 року.

Головуючий-суддя:                                                                      Л.В. Губська

Судді:                                                                                          О.В. Епель

                                                                                                    О.В. Карпушова