УХВАЛА

02 березня 2020 року 
Київ
справа №400/1642/19
адміністративне провадження №К/9901/36417/19
Суддя Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Гусак М. Б., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 6 серпня 2019 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 5 грудня 2019 року у справі №400/1642/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки),

УСТАНОВИЛА:

26 грудня 2019 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 6 серпня 2019 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 5 грудня 2019 року у справі №400/1642/19.

Верховний Суд ухвалою від 23 січня 2020 року касаційну скаргу залишив без руху, оскільки позивачем не обґрунтовано вимоги касаційної скарги. Цією ж ухвалою скаржнику встановлено десятиденний строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

У межах строку, встановленого судом, позивач надав додаткові обґрунтування вимог касаційної скарги. Водночас звернувся до суду з клопотанням про звільнення від сплати судового збору, яке обґрунтовує скрутним матеріальним становищем. Скаржник зазначає, що  з 2014 року ніде не працює, заробітної плати, пенсії та інших доходів та нарахувань з того часу не отримує. На підтвердження надає відомості з державного реєстру фізичних осіб- платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за 2015-2018 роки від 26 жовтня 2018 року №65214/Р/26-15-58-04-09; довідку про подану декларацію про майновий стан і доходи за 2017 рік від            5 листопада 2018 року №68941/Р/26-15-58-18; довідку про подану декларацію про майновий стан і доходи за 2018 рік від 22 травня 2019 року №63020/Р/26-15-58-07-18.

Згідно з частиною першою статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Так, правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України від 8 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" (далі - Закон № 3674-VI).

Відповідно до статті 8 цього закону враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Скаржником до касаційної скарги не додано доказів, які б підтверджували розмір річного доходу позивача за попередній календарний рік та відсутність інших джерел доходів (довідки про сукупний річний дохід за 2019 рік від органу Державної фіскальної служби тощо).

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини 2  статті 4 Закону "Про судовий збір" за подання адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою - підприємцем сплачується 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше                  5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України від 23 листопада 2018 року № 2629-VIII "Про Державний бюджет України на 2019 рік" з 1 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлено - 1921 грн.
Таким чином, розмір судового збору, що підлягає сплаті за подання касаційної скарги становить - 1536,80 грн (768,40 грн (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб) *200%).

Зважаючи на наведене, касаційна скарга залишається без руху із наданням десятиденного строку з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, протягом якого скаржник має право надати/надіслати суду касаційної інстанції документ про сплату судового збору у встановлених законом порядку та розмірі або надати докази які б підтверджували розмір річного доходу позивача за попередній календарний рік та відсутність інших джерел доходів.

Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, із змісту якої витікає - залишення касаційної скарги без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Враховуючи викладене та керуючись статтею     332 КАС України, 

УХВАЛИЛА:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 6 серпня 2019 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 5 грудня 2019 року у справі №400/1642/19 залишити без руху.

2. Встановити особі, що подала касаційну скаргу, для усунення зазначеного недоліку десятиденний строк з моменту отримання копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                           М.Б. Гусак