УХВАЛА

12 лютого 2020 року
м. Київ
справа №607/15001/16-а
адміністративне провадження №К/9901/3728/20

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Мельник-Томенко Ж.М., 

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2019 року

у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Тернопільської міської ради, виконавчого комітету Тернопільської міської ради про визнання неправомірними дій щодо надання недостовірної інформації, 

УСТАНОВИВ:

26 жовтня 2016 року позивач звернулась до суду із позовом до відповідачів Тернопільської міської ради, виконавчого комітету Тернопільської міської ради, у якому просила визнати неправомірними дії щодо надання недостовірної інформації про відключення будинку від мереж централізованого опалення, яка викладена у адресованому їй листі виконавчого комітету Тернопільської міської ради №2424/02 від 29 березня 2013 року.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 вересня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2019 року рішення суду першої інстанції скасовано, адміністративний позов залишено без розгляду.

Не погоджуючись із такою постановою суду апеляційної інстанції позивачем 06 лютого 2020 року подано касаційну скаргу.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Згідно положень частини четвертої статті 330 КАС України до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Відповідно до підпункту третього пункту третього частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Відповідно до підпункту першого пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, розмір судового збору складає 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (у редакції чинній на момент подання позову).

Із текстів рішень судів попередніх інстанцій встановлено, позивачем заявлено 1 (одну) вимогу немайнового характеру.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» встановлено, що розмір мінімальної заробітної плати становить 1378 грн 00 коп.

Ставка судового збору за подання касаційної скарги на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2019 року становить 1102 грн 40 коп. (1378*0,4*200%).

До касаційної скарги додано клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору. Обґрунтовуючи вказане клопотання скаржник зазначає, що річний дохід позивача за 2019 рік становить 1846 грн 77 коп.=400,68 (компенсаційна виплата) + 1446,09 (пасивний дохід), а відтак річний дохід позивача є меншим, ніж ставка судового збору, визначена за подання цієї касаційної скарги. На підтвердження своїх доводі надає довідку та розрахунок Управління соціальної політики Тернопільської міської ради від 03 лютого 2020 року №358 про нарахування та суми компенсаційних виплат та виписку по особовому рахунку ОСОБА_1 з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року про суми виплачених відсотків по угоді.

Перевіривши вказане клопотання, Суд зазначає таке.

Відповідно до положень статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або
2) позивачами є:
а) військовослужбовці;
б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;
в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;
г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї;
ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або
3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Так, суд звертає увагу скаржника, що із документів, наданих до Суду неможливо встановити всю суму доходу позивача за 2019 рік.

Положеннями частини першої статті 133 КАС України, які кореспондуються з приписами частин першої та другої статті 8 Закону України «Про судовий збір», встановлено, що єдиною підставою для зменшення розміру належних для оплати судових витрат, звільнення від їх оплати, відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи тощо).

Водночас особа, яка заявляє таке клопотання, згідно з частиною першою статті 72 КАС України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий/фінансовий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Враховуючи те, що належних та допустимих доказів на підтвердження скрутного майнового стану суду касаційної інстанції не надано, клопотання про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає. 

Відповідно до положень статей 169 та 332 КАС України, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржнику строку для усунення недоліків касаційної скарги шляхом подання до касаційного суду документа про сплату судового збору в розмірі 1102 грн 40 коп. або документів, які підтверджують наявність у позивача пільг щодо сплати судового збору.

Реквізити для сплати судового збору: Отримувач коштів УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38004897, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача 31219207026007, код банку отримувача (МФО) 899998, номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) UA288999980313151207000026007, код класифікації доходів бюджету 22030102, найменування податку, збору, платежу судовий збір (Верховний Суд, 055), символ звітності банку 207, призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД Касаційний адміністративний суд, номер справи, у якій сплачується судовий збір.

Керуючись пунктом 2 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 460-IX та статтями 169, 330, 332 КАС України Суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2019 року - залишити без руху.

Надати скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                                                                              Ж. М. Мельник-Томенко