УХВАЛА

02 березня 2020 року 
Київ
справа №480/1805/19
адміністративне провадження №Зі/9901/25/20

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Тацій Л.В., розглянув у порядку письмового провадження заяву Державного підприємства "Дослідне господарство "Іскра" Інституту сільського господарства Північного сходу Національної академії аграрних наук України" про відвід колегії суддів у складі: судді-доповідача Єзерова А.А., суддів: Кравчука В.М., Стародуба О.П. у справі №   480/1805/19 за позовом Державного підприємства "Дослідне господарство "Іскра" Інституту сільського господарства Північного сходу Національної академії аграрних наук України" до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
У травні 2019 року Державне підприємство "Дослідне господарство "Іскра" Інституту сільського господарства Північного сходу Національної академії аграрних наук України" звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, в якому, беручи до уваги заяву про часткову зміну предмету позову, просило суд:
а) визнати протиправною та скасувати відмову Головного управління Держгеокадастру у Сумській області в наданні в постійне користування земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Перехрестівської сільської ради Роменського району Сумської області, загальною площею 1947,1509 га, викладену в листі від 24.05.2019 №        С-6844-3328/21-19; 
б) зобов`язати надати Державному підприємству "Дослідне господарство "Іскра" Інституту сільського господарства Північного сходу Національної академії аграрних наук України" в постійне користування зазначені Державним підприємством "Дослідне господарство "Іскра" Інституту сільського господарства Північного сходу Національної академії аграрних наук України" земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Перехрестівської сільської ради Роменського району Сумської області, загальною площею 1947,1509 га.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 18.07.2019, що було залишене без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 06.11.2019, позов задоволено повністю.
Головне управління Держгеокадастру у Сумській області з вказаними вище судовими рішеннями не погодилося, тому звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просило суд скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 18.07.2019 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 06.11.2019 та ухвалити нове судове рішення про відмову в позові.
10.01.2020 до Верховного Суду від Головного управління Держгеокадастру у Сумській області надійшло клопотання про закриття провадження у справі.
13.02.2020 до Верховного Суду від ОСОБА_1 і ОСОБА_2 надійшли заяви про приєднання до касаційної скарги Головного управління Держгеокадастру у Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 18.07.2019 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 06.11.2019 у справі №   480/1805/19.
Ухвалою Верховного Суду від 18.02.2020 заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про приєднання до касаційної скарги прийнято до провадження і призначено для спільного розгляду з касаційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 18.07.2019 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 06.11.2019 у справі № 480/1805/19.
Постановою Верховного Суду від 19.02.2020 касаційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Сумській області та за заявою про приєднання до касаційної скарги ОСОБА_1 і ОСОБА_2 задоволено частково:
А) Скасовано рішення Сумського окружного адміністративного суду від 18.07.2019 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 06.11.2019 у справі №480/1805/19.
Б) Закрито провадження у справі № 480/1805/19.
В) Роз`яснено позивачеві, що справу належить розглядати в порядку господарського судочинства, а також роз`яснити, що позивач має право протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до Верховного Суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.
24.02.2020 Державне підприємство "Дослідне господарство "Іскра" Інституту сільського господарства Північного сходу Національної академії аграрних наук України" безпосередньо до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду подало заяву про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №480/1805/19.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.02.2020 визначено склад колегії суддів для розгляду цієї справи: суддя-доповідач: Єзеров   А.А., судді: Кравчук В.М., Стародуб О.П.
26.02.2020 Державне підприємство "Дослідне господарство "Іскра" Інституту сільського господарства Північного сходу Національної академії аграрних наук України" подало безпосередньо до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду заяву про відвід судді-доповідача Єзерова А.А., суддів: Кравчука   В.М., Стародуба О.П. у справі №480/1805/19.
Заява мотивована посиланням на справу № 920/691/18, заявник вказує, що суд не взяв до уваги вже встановлені в межах згаданої справи обставини.
Підприємство зазначає, що суд касаційної інстанції, ухвалюючи постанову про закриття провадження у справі №480/1805/19, допустив процесуальні порушення щодо розгляду справи, зокрема, позиція суду касаційної інстанції про приєднання заяв громадян ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до касаційної скарги Державного підприємства "Дослідне господарство "Іскра" Інституту сільського господарства Північного сходу Національної академії аграрних наук України" свідчить про упереджене ставлення до справи. Вказує також на незаконність ухвалення судового рішення про закриття провадження у справі з огляду на приписи частини 6 статті 328   КАС України. Також, на думку скаржника, суд не зважив на приписи частини шостої статті 346 КАС України, оскільки розглядаючи клопотання про закриття провадження з огляду на порушення юрисдикції, суд касаційної інстанції перебрав на себе повноваження Великої Палати Верховного Суду.
Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 28   лютого   2020 року визнано відвід необґрунтованим, а заяву про відвід колегії суддів передано до Секретаріату Касаційного адміністративного суду для визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу, в порядку, передбаченому КАС України, для її розгляду.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28   лютого 2020 року Державного підприємства "Дослідне господарство "Іскра" Інституту сільського господарства Північного сходу Національної академії аграрних наук України" про відвід колегії суддів у складі: судді-доповідача: Єзерова А.А., суддів: Кравчука В.М., Стародуба О.П. у справі №480/1805/19 зареєстровано за №   Зі/9901/25/20 та передано для вирішення судді Тацій Л.В.
Відповідно до частини восьмої статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження.
Положення частин першої, другої статті 36 КАС України передбачають випадки, коли суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу), а саме: 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.
Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу, яка встановлює недопустимість повторної участі суддів в розгляді адміністративної справи.
Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" зазначено, що "у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду". Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного". Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але "вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими".
Судді повинні розглядати справи неупереджено, на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чиєї сторони або з будь-якої причини. 
Неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Слово "неупереджений" передбачає відсутність упередженості, як реальної, так і суб`єктивної.
Стосовно доводів заяви про ухвалення колегією суддів у складі: судді-доповідача Єзерова А.А., суддів: Кравчука В.М., Стародуба О.П. постанови Верховного Суду від 19.02.2020 про закриття провадження у справі № 480/1805/19 Суд зазначає наступне.
Як встановлено із змісту заяви про відвід, заявник, фактично, висловлює незгоду з рішенням, яке ухвалила колегія суддів. Проте, згідно з частиною четвертою статті 36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.
У заяві про відвід не наведено фактів прояву суддями поведінки, яка б свідчила про їхню упередженість чи небезсторонність у цій справі.
Заявник посилається також на те, що суд касаційної інстанції незаконно взяв до уваги твердження заявників про порушення їхніх прав, оскільки їх доводи не було предметом дослідження у цій справі в судах попередніх інстанцій.
Між тим, Верховним Судом закрито провадження у справі з тих підстав, що існує спір про право цивільне і можливість порушення речових прав на земельну ділянку як позивача, так і осіб, що приєдналися до касаційної скарги. Правова ж оцінка спірним правовідносинам по суті спору Верховним Судом у цій справі не надавалася.
Також заявник зазначає, що суд касаційної інстанції, ухвалюючи постанову про закриття провадження у справі № 480/1805/19, допустив процесуальні порушення щодо розгляду справи, зокрема, як зазначає заявник, позиція суду касаційної інстанції суд про приєднання заяви громадян ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до касаційної скарги Державного підприємства "Дослідне господарство "Іскра" Інституту сільського господарства Північного сходу Національної академії аграрних наук України" свідчить про упереджене ставлення до справи та вказувала на незаконність ухвалення надалі судового рішення з огляду на приписи частини шостої статті   328   КАС України. На переконання заявника, залучивши до участі в справі в якості співзаявників осіб, які не брали участі у справі та не подавали апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції, суд касаційної інстанції порушив частину шосту статті 328 КАС України.
Колегія суддів зауважує, що оцінку обґрунтованості заяв громадян ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про приєднання до касаційної скарги Державного підприємства "Дослідне господарство "Іскра" Інституту сільського господарства Північного сходу Національної академії аграрних наук України" Верховний Суд надав у своїх ухвалі від 18.02.2020, а доводи заявника стосовно цього зводяться також до переоцінки вказаних обставин та незгоди скаржника з позицією Верховного Суду щодо їхньої оцінки, що не вказує на наявність обставин, які б свідчили про упередженість чи небезсторонність колегії суддів.
Також скаржник вважає, що суд касаційної інстанції на порушення вимог статті   345   КАС України призначив розгляд справи в порядку письмового провадження, що суперечить вичерпному переліку обставин при яких суд касаційної інстанції має право перейти в письмове провадження.
Такі обставини також не дають підстав для висновку, що судді під час розгляду справи допустили порушення вимог стандарту безсторонності та неупередженості у своїй процесуальній діяльності.
Заявник також послався на порушення колегією суддів приписів частини шостої статті 346 КАС України, через те, що розглядаючи клопотання про закриття провадження з огляду на порушення юрисдикції, суд касаційної інстанції перебрав на себе повноваження Великої Палати Верховного Суду.
Проте, Судом встановлено, що скаржник не заявляв клопотання про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, а колегія суддів, яка розглядала справу, також не вбачала підстав вчинення такої процесуальної дії відповідно до статті   346   КАС України. Позиція ж скаржника ґрунтується на суб`єктивному розумінні відповідних положень КАС України та не підтверджує в жоден спосіб те, що колегія суддів не дотрималася вимог щодо безсторонності та неупередженості під час здійснення судочинства.
Отже, аргументи, якими скаржник мотивує заяву про відвід колегії суддів у складі: судді-доповідача Єзерова А.А., суддів: Кравчука В.М., Стародуба О.П. не викликають обґрунтованих сумнівів у об`єктивності суддів, оскільки немає жодних доказів, які містили б належні, достатні, допустимі та достовірні дані щодо порушення гарантій неупередженості цих суддів як з погляду "суб`єктивного критерію", так і з погляду "об`єктивного критерію", якими керується у своїй процесуальній діяльності Європейський суд з прав людини.
Інших підстав, визначених статтею 36 чи статтею 37 КАС України, які б свідчили про особисту упередженість суддів Єзерова А.А., Кравчука В.М. та Стародуба О.П. або їхню необ`єктивність під час розгляду справи № 480/1805/19 заявник не вказав.
Вказане спростовує викладені у заяві про відвід висновки, що судді не можуть відповідати принципам неупередженості, зокрема, за об`єктивним критерієм та принципам справедливості.
З урахуванням зазначеного, обґрунтованих підстав для задоволення заяви про відвід немає.
Керуючись статтями 36, 40 КАС України,-
УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви Державного підприємства "Дослідне господарство "Іскра" Інституту сільського господарства Північного сходу Національної академії аграрних наук України" про відвід колегії суддів у складі: судді-доповідача Єзерова А.А., суддів: Кравчука В.М., Стародуба О.П. у справі № 480/1805/19 за позовом Державного підприємства "Дослідне господарство "Іскра" Інституту сільського господарства Північного сходу Національної академії аграрних наук України" до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії- відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                           Тацій Л.В.