ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 686/2543/19
Провадження № 22-ц/4820/181/20
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

27 лютого 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі
 
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Янчук Т.О. (суддя-доповідач),
 
Купельського А.В., Ярмолюка О.І.,
секретаря: Журбіцького В.О.,
учасники справи: апелянт ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 ,
представник відповідача ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 жовтня 2019 року (суддя – Логінова С.М.) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у її вихованні, третя особа орган опіки та піклування служби у справах дітей Хмельницької міської ради,
в с т а н о в и в : 
У січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 , третя особа орган опіки та піклування служби у справах дітей Хмельницької міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у її вихованні.
Позовна заява мотивована тим, що з 15 жовтня 2014 року він перебував у шлюбі з  ОСОБА_4   ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась донька ОСОБА_5 . Сімейне життя з відповідачкою не склалося. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 серпня 2017 року шлюб між сторонами було розірвано. Після розірвання шлюбу донька проживає разом з матір`ю.
Позивач вказував, що він бажає приймати участь у вихованні та спілкуванні з донькою, сплачує аліменти на її утримання та намагається забезпечувати її всім необхідним, водночас, відповідач, після розірвання шлюбу, чинить перешкоди у спілкуванні батька з дитиною з різних причин, через що виникають постійні сварки та конфлікти.
Посилаючись на наведене, позивач просив зобов`язати відповідача не чинити йому перешкоди у спілкуванні з донькою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та визначити наступний спосіб участі у спілкуванні та вихованні доньки, а саме: систематичні побачення та можливість вільного спілкування з донькою кожного вівторка та четверга з 16:00-19:00 години, кожної неділі з 10:00-17:00 години без присутності матері. 
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 жовтня 2019 року позов задоволено частково.
Зобов`язано ОСОБА_4 не чинити перешкоди в спілкуванні ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Визначено ОСОБА_1 способи участі у вихованні доньки ОСОБА_7 у м. Хмельницькому в громадських місцях та дитячих закладах, за місцем проживання батька або матері, без порушення режиму дня дитини, щотижня кожного вівторка та четверга з 17.00-19.00 години; кожної неділі з 10.00-17.00 години у присутності матері до п`ятирічного віку дитини, після досягнення дитиною п`яти років – за домовленістю між батьками. Графік не виконується на період, коли дитина хворіє або перебуває з матір`ю поза межами міста. У решті позову відмовлено. Вирішено питання судового збору.
Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції, взявши за основу висновок органу опіки та піклування від 25 квітня 2019 року, дійшов висновку про визначення саме такого способу участі батька у спілкуванні та вихованні малолітньої доньки. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким його позов задовольнити в повному обсязі.
Апеляційну скаргу мотивовано тим, що суд першої інстанції визначаючи спосіб участі його у вихованні дитини, взяв за основу висновок органу опіки та піклування від 25.04.2019 року, однак не врахував, що даний висновок має рекомендаційний характер та є лише доказом по справі, який повинен оцінюватися судом в сукупності з іншими доказами з урахуванням конкретних обставин справи. 
Апелянт зазначає, що судом першої інстанції обставин, які б унеможливлювали його спілкування з донькою без присутності матері дитини не встановлено. Оскільки між сторонами склалися неприязні відносини, то таке спілкування може тільки нашкодити самій дитині. Вважає помилковим та необґрунтованим висновок суду про те, що графік може не виконуватися у разі коли дитина перебуває з матір`ю поза межами міста Хмельницького. Зазначає, що дана умова може сприяти невиконанню судового рішення, оскільки ОСОБА_4 разом з дитиною кожні вихідні провідують батьків відповідачки, які проживають у місті Деражня Хмельницької області.
Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.
В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити.
Представник відповідачки ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив її відхилити.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки.
Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог п.3,4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. 
Судове рішення оскаржується лише у частині визначення способу участі батька у вихованні дитини. В іншій частині судове рішення не оскаржуються, а тому в силу ч.1 ст.367 ЦПК України апеляційним судом не переглядається.
Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 перебували у шлюбі, який було розірвано рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18.08.2017 року.
В період перебування сторін у шлюбі, ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народилась донька ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 27.11.2018 року.
Сторони проживають окремо, дитина проживає з матір`ю ОСОБА_4 .
Підставою звернення ОСОБА_1 до суду стало порушення його права, як батька, на участь у вихованні малолітньої доньки без присутності матері, оскільки мати чинить перешкоди у спілкуванні батька з дитиною.
Висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради №01-34/1004/19 від 25.04.2019 року визначено наступні способи участі ОСОБА_1 у вихованні малолітньої доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце та час їх спілкування: у м. Хмельницькому в громадських місцях та дитячих закладах, за місцем проживання батька або матері, без порушення режиму дня дитини щотижня у вівторок та четвер з 16:00 до 19:00 год.; щотижня у неділю з 10:00 год. до 17:00 год. в присутності матері ОСОБА_4 , після п`яти років – за домовленістю між батьками. Відповідно до цього ж висновку визначено, що графік не виконується на період, коли дитина хворіє або перебуває на відпочинку з матір`ю поза межами міста. 
Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Частиною першою статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Згідно статті 9 Конвенції держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
У статті 7 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування.
Відповідно до статті 15 Закону України "Про охорону дитинства" дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.
Згідно із статтею 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.
Відповідно до статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
Відповідно до статті 159 СК України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та її вихованні, зокрема він ухиляється від виконання рішення органу опіки і піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.
Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. 
У відповідності до частини п`ятої статті 19 СК України орган опіки та піклування аналізує відомості, одержані у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на інші документи, які стосуються справи, й подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору. 
Відповідно до частини шостої статті 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки і піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.
Як вбачається із матеріалів справи, позивач, який є батьком дитини, піклується про доньку та любить її, активно і стабільно проявляє бажання щодо участі у вихованні та спілкуванні із дитиною, позитивно характеризується, є матеріально-забезпеченою людиною, має належні житлові умови.
Жодних обставин або належних чи допустимих доказів, які б унеможливлювали право батька на спілкування із малолітньою донькою, чи обставин, які б свідчили про спілкування батька з донькою, яке перешкоджало б нормальному розвитку дитини, або обумовлювало його побачення з дитиною у присутності інших осіб, судом не встановлено, відповідачем не доведено, а матеріали справи таких доказів не містять.
Суд першої інстанції, встановивши, що між сторонами склались стосунки, які позбавляють позивача можливості регулярно спілкуватися з донькою, відповідач чинить перешкоди у спілкуванні батька з дитиною, яка проживає з матір`ю, між ними склалися неприязні відносини, дійшов помилкового висновку про доцільність спілкування батька з донькою в присутності матері. Крім того, визначення умови, за яких можливо невиконання встановленого способу участі батька у вихованні дитини, а саме графік не виконується коли дитина перебуває за межами міста, призведе до можливості не виконання рішення суду зі сторони матері дитини, посилаючись на знаходження їх з дитиною за межами міста Хмельницький.
Враховуючи наявність конфлікту між батьками та неможливість самостійно дійти згоди у вихованні доньки, а також наявність перешкод, які відповідач чинила батьку у спілкуванні з дитиною, колегія суддів дійшла висновку про доцільність проведення побачень доньки з батьком у запропонованому органом опіки та піклування порядку, однак без присутності матері та за виключенням з висновку «до п`ятирічного віку та після досягнення дитиною п`яти років - за домовленістю між батьками. Графік не виконується на період, коли дитина хворіє або перебуває з матір`ю поза межами міста», оскільки особисті конфліктні відносини між сторонами не повинні порушувати інтереси дитини, спричиняти на неї негативний вплив.
У випадку виникнення підстав для твердження про настання негативних наслідків для дитини за результатами спілкування з батьком,  ОСОБА_4  не позбавлена права поставити питання про зміну способу участі батька у вихованні дітей. 
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку змінити рішення суду першої інстанції в частині визначення способу участі батька у вихованні дитини, визначивши, ОСОБА_1 способи участі у вихованні доньки ОСОБА_7 у м. Хмельницькому в громадських місцях та дитячих закладах, за місцем проживання батька або матері, без порушення режиму дня дитини, щотижня кожного вівторка та четверга з 17.00-19.00 години – без присутності матері; кожної неділі з 10.00-17.00 години - без присутності матері.
Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд – 
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 жовтня 2019 року змінити в частині способу участі батька у вихованні дитини.
Визначити ОСОБА_1 способи участі у вихованні доньки ОСОБА_7 у м. Хмельницькому в громадських місцях та дитячих закладах, за місцем проживання батька або матері, без порушення режиму дня дитини, щотижня кожного вівторка та четверга з 17.00-19.00 години; кожної неділі з 10.00-17.00 години.
В решті рішення залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 02 березня 2020 року.

Судді:                                                                           Т.О. Янчук

                                                                        А.В. Купельський

                О.І. Ярмолюк