УХВАЛА

23 січня 2020 року 
Київ
справа №826/11762/18
адміністративне провадження №К/9901/175/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Усенко Є.А.,
суддів: Гімона М.М.,  Гусака М.Б., 
розглянув матеріали касаційної скарги Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі - ГУ ДФС) на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.03.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.07.2018 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Регіон" до ГУ ДФС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 08.06.2018 та від 20.03.2018, 
У С Т А Н О В И В :
28.12.2019 ГУ ДФС подало до Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду касаційну скаргу рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.03.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.07.2018, у якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати зазначені судові рішення в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.
Скаржник заявив клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на оскарження рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.03.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.07.2018 у касаційному порядку.
За змістом статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України відкриття касаційного провадження обумовлено, зокрема, відповідністю касаційної скарги вимогам цього Кодексу щодо форми і змісту касаційної скарги та дотриманням процесуального строку на касаційне оскарження.
Касаційна скарга ГУ ДФС підлягає залишенню без руху як така, що подана з порушенням частини першої статті 329 та частини четвертої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України: касаційна скарга подана з пропуском строку на касаційне оскарження судового рішення, а підстави, вказані у клопотанні про поновлення строку, є неповажними; не додано платіжного доручення.
Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, відповідач посилається на те що, вперше з касаційною скаргою звернувся 21.08.2019, тобто в межах строку на касаційне оскарження. Проте, згідно з ухвалою Верховного Суду від 02.09.2019 касаційна скарга була залишена без руху та ухвалою від 03.12.2019 повернута з підстав несплати судового збору у зв`язку з відсутністю у ГУ ДФС можливості сплатити судовий збір за подання касаційної скарги. Посилаючись на те, що відповідно до статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, просить поновити строк на касаційне оскарження.
При цьому, повторно звертаючись із касаційною скаргою, скаржник також не додав до касаційної скарги документ, що підтверджує сплату судового збору.
Причини пропуску особою встановленого законом процесуального строку, зокрема строку на касаційне оскарження можуть бути визнані судом поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо ці причини пов`язані з дійсно непереборними та об`єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежали від волі особи та унеможливили звернення з касаційною скаргою у встановлений законом строк.
Зазначені ГУ ДФС підстави не підпадають під критерій поважних, оскільки стосуються адміністративно-організаційної діяльності суб`єкта владних повноважень. Будь-які обставини, які пов`язані з цією діяльністю, в тому числі, і ті, що негативно впливають на її ефективність, не можуть розцінюватися як такі, що надають підстави для застосування до суб`єкта владних повноважень режиму "послаблення" у відносинах, які прямо чи опосередковано стосуються особи без такого статусу. До таких обставин відносяться, зокрема обставини, що створюють труднощі у сплаті судового збору. З огляду на викладене, наведені відповідачем підстави для поновлення строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані судом, як поважні.
Відповідно до частини четвертої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору, а також копії касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи.
Відповідно до підпункту 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.
Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 07.08.2018 відкрито провадження у цій адміністративній справі. 
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час подання позову) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімуму на 01.01.2018 встановлено у розмірі 1 762,00 грн.
За змістом оскаржуваних судових рішень позовна заява містить вимоги майнового характеру (про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 08.06.2018 №00006921402, №00006911402, та від 20.03.2018 №0014271406 на загальну суму 4   467   694,84 грн) та немайнового характеру (про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 08.06.2018 №00006931402). 
Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано юридичною особою, ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Отже, ставка судового збору за подання касаційної скарги на судові рішення у цій адміністративній справі становить 137   554,84 грн (4 467 694,84 грн х 1,5 %) +1   762,00 грн х 200%).
Між тим, ГУ ДФС просить звільнити його від сплати судового збору за подання касаційної скарги.
Частиною першою статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України з метою, щоб судові витрати не були перешкодою для доступу до суду малозабезпечених осіб, і гарантування принципу рівності всіх осіб у правах щодо доступу до суду незалежно від майнового стану, встановлено можливість полегшення судом тягаря судових витрат для осіб з низьким рівнем достатку шляхом зменшення розміру належних до сплати судових витрат, звільнення від їх сплати повністю або частково, відстрочення або розстрочення сплати судових витрат на визначений строк.
Разом з тим, відповідно до положень частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (частина друга статті 8 Закону України «Про судовий збір»).
Норми цієї статті є спеціальними, які встановлюють виключні підстави для відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від сплати судового збору. Перелік таких підстав є вичерпним. 
З огляду на викладене, клопотання скаржника про звільнення від сплати судового збору до вирішення справи по суті не підлягає задоволенню.
Відповідно до частини другої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VII) до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Зважаючи на викладене, касаційна скарга залишається без руху із наданням десятиденного строку з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, протягом якого скаржник має право надати/надіслати суду касаційної інстанції обґрунтоване клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням поважних причин його пропуску та документ про сплату судового збору у встановлених законом порядку та розмірі .
Керуючись статтею 332 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
У Х В А Л И В :
Касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві залишити без руху.
Встановити для усунення зазначених в ухвалі недоліків десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Є.А. Усенко
М.М. Гімон 
 М.Б. Гусак ,
Судді Верховного Суду