ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2020 року	Львів	Справа № 300/1859/19 пров. № А/857/213/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:                                        Затолочного В.С.,
суддів:                                                  Бруновської Н.В., Матковської З.М.,
розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційні скарги ОСОБА_1 та Івано-Франківського обласного військового комісаріату на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2019 року у справі № 300/1859/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківського обласного військового комісаріату, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про зобов`язання видати довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії із врахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, визначених станом на 01.03.2018, а також зобов`язання здійснити відповідний перерахунок на підставі такої довідки та здійснити виплату пенсії з урахуванням проведених платежів, однією сумою (рішення суду першої інстанції ухвалене суддею Чуприна О.В. в порядку письмового провадження в м. Івано-Франківськ Івано-Франківської 28.11.2019 року), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі також – ОСОБА_1 , позивач) звернувся з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (надалі також – ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, відповідач-1), ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі також – Івано-Франківський ОВК, відповідач-2), в якому просив суд визнати протиправною відмову Івано-Франківського ОВК надати довідку про розмір грошового забезпечення позивача для перерахунку пенсії із врахуванням додаткових видів грошового забезпечення, визначених станом на 01.03.2018 та зобов`язати надати таку довідку; визнати протиправною відмову ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, з підстав відсутності законодавчого врегулювання та відповідних повноважень, провести позивачу перерахунок пенсії з 01.01.2018 з врахуванням щомісячних видів грошового забезпечення, визначених станом на 01.03.2018, а також зобов`язати здійснити такий перерахунок та виплату на підставі нової довідки з урахуванням проведених платежів, однією сумою.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2019 року позов задоволено частково.
Визнано протиправною відмову Івано-Франківського ОВК надати до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 із врахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії станом на 05.03.2019.
Визнано протиправною відмову ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, з підстав відсутності законодавчого врегулювання та відповідних положень законодавства, у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 05.03.2019 із врахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії.
Зобов`язано Івано-Франківський ОВК надати до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 із врахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, станом на 05.03.2019.
Зобов`язано ГУ ПФУ в Івано-Франківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, відповідно до складеної Івано-Франківським ОВК нової довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 із врахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, починаючи з 05.03.2019.
Зобов`язано ГУ ПФУ в Івано-Франківській області провести виплату ОСОБА_1 недоплаченого з 05.03.2019 підвищення пенсії в розмірі 100% суми залишку такого підвищення з урахуванням здійснених виплат, однією сумою.
Зобов`язано ГУ ПФУ в Івано-Франківській області провести виплату недоплаченого розміру пенсії ОСОБА_1 однією сумою з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, як різниці між виплаченою з 05.03.2019 пенсією та її розміром, перерахованого з 05.03.2019 із врахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погодившись із вказаним рішенням, покликаючись на порушення норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, конституційним правам, принципу верховенства права та практиці Європейського суду з прав людини, його оскаржили ОСОБА_1 та Івано-Франківський ОВК.
Зокрема, позивач просить скасувати рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2019 року в частині відмовлених позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю. Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що, ухвалюючи оскаржуване рішення, суд не надав оцінки аргументам про те, що - проведений перерахунок пенсії на підставі довідки Івано-Франківської ОВК порушує конституційні права позивача, звужує зміст існуючих прав; -Кабінет Міністрів України не має повноважень змінювати види грошового забезпечення, що враховуються при перерахунку пенсії; - виплата пенсії без врахування щомісячних додаткових видів грошового забезпечення є дискримінаційною дією в порівнянні із виплатою пенсій військовослужбовцям, що звільнились після 01 березня 2018 року та у порівнянні із виплатою пенсій колишнім працівникам міліції;
Також зазначає, що невідповідність норм, встановлених пунктами 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2019 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (надалі також – Постанова № 103) нормам правових актів вищої юридичної сили встановлена рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 року, яке набрало законної сили 05.03.2019 року, та постановою Верховного Суду від 12.11.2019 року по справі № 826/3858/18, мала місце не з моменту набрання вказаними судовими рішеннями законної сили, а з моменту початку дії Постанови № 103, з початку застосування до спірних правовідносин. Тому вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з 01.01.2018 року.
Окрім цього, оскаржуваним рішенням відмовлено у встановлені судового контролю за його виконанням. З посиланням на статтю 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, рішення Європейського суду з прав людини та Конституційного Суду України просить встановити судовий контроль за виконанням судового рішення в порядку, передбаченому статтею 382 КАС України.
Івано-Франківський ОВК просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.
На обґрунтування апеляційних вимог покликаються на те, що відповідно до норм чинних на момент виникнення права на перерахунок пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років, тому немає підстав включати в довідку про розмір грошового забезпечення інші види грошового забезпечення. Окрім іншого відповідач-2 стверджує, що ані Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 (надалі також – Порядок № 45), ані жоден інший нормативно-правовий акт не наділяє уповноважений орган, що видає довідки про розмір грошового забезпечення, повноваженнями самостійно встановлювати розміри грошового забезпечення осіб, звільнених з військової служби, віднімати чи додавати до розміру вказаного у довідці грошового забезпечення окремі види грошового забезпечення. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва в адміністративній справі № 826/3858/18 не покладено обов`язку на Івано-Франківський обласний військовий комісаріат виготовляти нові довідки для перерахунку пенсій. 
Також зазначає, що внесення змін в Порядок № 45, які визнані протиправними та такими, що не відповідають законодавчим актам вищої юридичної сили, не зобов`язує органи владних повноважень застосовувати законодавчі акти вищої юридичної сили та положення Порядку № 45 в попередній редакції.
Відповідач-2 у відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 заперечує вимоги такої, вважає її необґрунтованою, просить відмовити в її задоволенні, задовольнивши апеляційну скаргу Івано-Франківського ОВК.
ОСОБА_1 надав апеляційному суду відзив на апеляційну скаргу відповідача-2 та відповідь на відзив Івано-Франківського ОВК, в яких зазначає про безпідставність доводів апелянта та їх невідповідність обставинам справи, просить залишити його апеляційну скарги без задоволення.
Справа призначена та розглянута в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, дослідивши обставини справи, перевіривши доводи апеляційних скарг, відзивів на апеляційні скарги та відповідь на відзив на апеляційну скаргу, суд приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу відповідача-2 слід залишити без задоволення, а апеляційну скаргу позивача задовольнити частково з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 , як колишньому військовослужбовцю Збройних Сил України, з 25 листопада 2004 року призначена пенсія по інвалідності, відповідно до Закону України від 09.04.1992 №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (надалі також - № 2262-XII), згідно розрахунку на пенсію по інвалідності від 25.11.2004 № 17961 та протоколу за пенсійною справою ХД-17961 (Міноборони) від 01.12.2017.
Коломийським міським військовим комісаріатом направлено на адресу Івано-Франківського ОВК документи позивача для призначення останньому пенсії, серед яких, зокрема заява ОСОБА_1 про призначення пенсії, грошовий атестат.
Протокол за пенсійною справою ОСОБА_1 № ХД-17961 (Міноборони) від 01.12.2017 свідчить, що грошове забезпечення для обчислення пенсії становило: посадовий оклад – 1075,00 гривень, оклад за військове звання – 125,00 гривень, процентна надбавка за вислугу років 35% – 420,00 гривень, середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення: надбавка за умови режимних обмежень (10%) – 107,50 гривень, надбавка за виконання особливо важливих завдань (50%) – 810,00 гривень та премія (10%) – 107,50 гривень. Максимальний розмір грошового забезпечення – 80%.
Керуючись Постановою № 103, Івано-Франківським ОВК 20.03.2018 видано довідку № ХД17961 про розмір грошового забезпечення позивача, що враховується при перерахунку пенсій, за змістом якої посадовий оклад позивача становить – 5070,00 гривень, оклад за військовим званням (майор) – 1340,00 гривень, надбавка за вислугу років (45%) – 2884,50 гривень.
В дану довідну відповідачем-2 не включено додаткові види грошового забезпечення та премія позивача, право на отримання яких він здобув на час звільнення, так як такого не передбачали вимоги пункту 1 Постанови №103.
ГУ ПФУ в Івано-Франківській області на підставі вказаної нової довідки про розмір грошового забезпечення, з 01.04.2018 проведено ОСОБА_1 відповідний перерахунок пенсії починаючи з 01.01.2018, про що свідчить протокол про перерахунок пенсії позивача № ХД17961 від 24.03.2018, наявний в матеріалах справи.
Відповідно до протоколу за пенсійною справою ОСОБА_1 № ХД-17961 (Міноборони) від 01.01.2018, грошове забезпечення для обчислення пенсії становить: посадовий оклад – 5070,00 гривень, оклад за військове звання – 1340,00 гривень, процентна надбавка за вислугу років 45% – 2884,50 гривень. Загальна сума грошового забезпечення для обчислення пенсії становить 9294,50 гривень, а з урахуванням підвищення/доплати у зв`язку із інвалідністю позивача загальний розмір становить 9925,30 гривень.
Позивач звернувся до Івано-Франківського ОВК із заявою від 06.08.2019 про надання та скерування до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області нової довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії з урахуванням щомісячних додаткових видів грошової забезпечення та премії станом на 01.03.2018.
Проте, відповідач-2, листом від 09.08.2019 № 12/994 повідомив позивача про відсутність підстав для включення у довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій інших видів грошового забезпечення, крім окладу за посадою, військовим званням та відсоткової надбавки за вислугу років.
Також, позивач, не погоджуючись із перерахунком пенсії на підставі Постанови № 103 з врахуванням вищевказаних складових грошового забезпечення, звернувся з відповідною заявою від 05.08.2019 до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, в якій просив здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2018 з урахуванням щомісячних додаткових видів грошової забезпечення та премії з виплатою 100 відсотків підвищення пенсії з урахуванням раніше виплачених сум.
У відповідь, ОСОБА_1 направлено листа від 19.08.2019 № 1028/01-15, з роз`ясненням про те, що Постановою № 103 було затверджено порядок, відповідно до якого, станом на 15.08.2019 нових умов, порядку та розмірів для перерахунку пенсії особам, зазначеним в пунктах 1, 2 Постанови № 103, Кабінетом Міністрів України не визначено, у зв`язку з чим у відповідача-1 відсутні законні підстави та відповідні повноваження для проведення перерахунку пенсії позивачу.
На переконання позивача неврахування ГУ ПФУ в Івано-Франківській області усіх визначених на момент призначення пенсії складових грошового забезпечення є протиправним, порушує право позивача на належне пенсійне забезпечення. 
Суд першої інстанції мотивував рішення тим, що висновки суду за наслідком розгляду даної адміністративної справи, в частині встановлення правомірності дій ГУ ПФУ в Івано-Франківській області з приводу проведення перерахунку пенсії на підставі чинних положень Постанови № 103 та Порядку № 45 у повній мірі відповідають позиції Верховного Суду, висвітленій у рішенні по вищезазначеній зразковій справі № 240/6263/18. Однак, бездіяльність ГУ ПФУ в Івано-Франківській області та Івано-Франківського ОВК щодо складення нової довідки про розмір грошового забезпечення та проведення перерахунку пенсії, на підставі такої довідки, з урахуванням скасованих положень Постанови № 103 та Порядку № 45, призведе до неправомірного та необґрунтованого зменшення розміру пенсійних виплат ОСОБА_1 .
Даючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. 
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема Закон № 2262-ХІІ.
Статтею 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (надалі також – Закон № 2011-XII) визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Згідно із частиною другою статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Статтею 43 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Питання перерахунку раніше призначених пенсій регламентовано статтею 63 Закону № 2262-XII, згідно із якою перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. 
Таку ж правову норму містить пункт 1 Порядку № 45, де передбачено, що пенсії, призначені відповідно до Закону № 2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Згідно зі статтею 117 Конституції України, Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов`язковими до виконання.
З урахуванням наведеного, статтею 63 Закону № 2262-ХІІ Кабінету Міністрів України фактично делеговано право встановлювати умови, порядок та розміри пенсійних виплат при перерахунку пенсії військовослужбовців, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, у зв`язку зі зміною грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, що узгоджується з функціями Уряду України, визначеними в пунктах 2, 3 статті 116 Конституції України, а тому посилання апелянта - позивача на хибність висновків суду першої інстанції з даного питання колегія суддів вважає необґрунтованими.
Абзацом 1 пункту 5 Порядку № 45 в редакції постанови № 103 передбачено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.
При цьому у Додатку 2 до Порядку № 45 міститься форма довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, яку постановою № 103 було викладено в новій редакції, в якій відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення).
Аналізуючи наведені норми пенсійного законодавства, слідує висновок про те, що пункти 1, 2 Постанови № 103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45, в частині визначення складових грошового забезпечення для перерахунку пенсій, звужують зміст та обсяг існуючих прав і свобод, з огляду на те, що скасовують надбавки, доплати, підвищення і премії, які отримував позивач під час служби, та які враховувались при призначенні пенсії.
Тому рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, в адміністративній справі № 826/3858/18, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови № 103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45.
Отже, з 05.03.2019 - дня набрання законної сили рішенням у справі № 826/3858/18 діє редакція додатку 2 до Порядку № 45, яка діяла до зазначених змін.
Водночас алгоритм дій, який повинні вчинити, зокрема головні управління Пенсійного фонду України та уповноважені структурні підрозділи у зв`язку із втратою чинності положеннями пунктів 1, 2 постанови № 103 та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45 не змінився.
Зокрема, на час звернення позивача до відповідача-2 із заявою про видачу оновленої довідки про розміри його грошового забезпечення пункт 3 Порядку № 45 передбачав, що на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.
Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.
Пунктом 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 № 135/13402) (надалі також - Порядок № 3-1), визначено, що заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи).
Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважені структурні підрозділи).
Пунктом 24 Порядку № 3-1 визначено, що про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії.
Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії.
Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.
Відповідно до пунктів 1, 2 Розділу III Інструкції про організацію роботи з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та з інших соціальних питань, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17 вересня 2018 року № 760 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10.10.2018 № 1152/32604, надалі також – Інструкція № 760), уповноважені структурні підрозділи приймають від особи, яка набула право на пенсію відповідно до закону, заяву про призначення пенсії, документи згідно з Порядком. Не пізніше наступного робочого дня інформують письмово в довільній формі підрозділи персоналу (кадрового забезпечення) та фінансового забезпечення (бухгалтерські підрозділи) про необхідність оформлення та подання уповноваженому структурному підрозділу документів для призначення (перерахунку) пенсії.
При проведенні перерахунку пенсій відповідно до списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, складених головними управліннями Пенсійного фонду України, уповноважений структурний підрозділ готує довідки про розмір грошового забезпечення.
Пункт 3 Розділу І Інструкції № 760 дає значення терміну «уповноважені структурні підрозділи», що вживається в Інструкції - це визначені МВС, ЦОВВ та Національною гвардією України структурні підрозділи, на які покладено функції з підготовки та подання до органів, які призначають пенсії, необхідних для призначення пенсій документів.
Уповноваженим структурним підрозділом, який на території Івано-Франківської області готує довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії пенсіонерам Міністерства оборони України, є Івано-Франківський обласний військовий комісаріат.
Чинним законодавством визначений наступний алгоритм послідовних дій державних органів щодо перерахунку пенсії:
- Міністерство оборони України повідомляє у п`ятиденний строк Пенсійний фонд України про підставу перерахунку пенсії;
- Пенсійний фонд України повідомляє у п`ятиденний строк, з моменту надходження інформації від Міністерства оборони України, головним управлінням Пенсійного фонду України про підстави для перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку;
- головні управління Пенсійного фонду України складають у десятиденний строк з моменту надходження зазначеної інформації списки осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, та подають їх до обласних військових комісаріатів;
- на підставі списків обласні військові комісаріати готують для перерахунку пенсій довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії кожної особи, зазначеної в списку, та в місячний строк подають їх до Головних управлінь Пенсійного фонду України.
Після набрання законної сили Постановою № 704 дана процедура дій органів державної влади була дотримана та відповідні списки осіб, яким підлягала перерахунку пенсія на підставі Постанови № 704, були отриманні Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області.
Системний аналіз наведених правових норм дає підстави для обґрунтованого висновку про те, що підставою для перерахунку пенсії є рішення Уряду у вигляді Постанови № 704. 
У той самий час порядок перерахунку пенсії регулюється Порядком № 45, який на даний час є чинним. Необхідність прийняття будь-яких додаткових рішень для перерахунку пенсії, законодавством не визначено.
Визнання протиправними та нечинними пунктів 1, 2 постанови № 103 та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45 рішенням суду не зумовлює необхідності повторного повідомлення Пенсійного фонду України про виникнення підстав для перерахунку пенсії, як і повторного подання відповідних списків до Головних управлінь Державної служби України з надзвичайних ситуацій у областях. Адже підстава перерахунку пенсії - Постанова № 704 з ухваленням даного рішення суду, не змінилася. Відповідно списки осіб, пенсії яких потребують перерахунку, також не змінилися.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 06 серпня 2019 року у зразкові справі № 160/3586/19 (провадження № Пз/9901/12/19). Зокрема Верховний Суд в пункті 24 зазначив: «Суд вважає безпідставними посилання відповідача на відсутність постанови Кабінету Міністрів України про встановлення умов та порядку перерахунку пенсії позивачу після визнання протиправними та нечинними пунктів 1,2 Постанови № 103, оскільки порядок проведення перерахунку пенсій встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393». Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», яка набрала чинності з 01 березня 2018 року і є чинною на момент виникнення спірних правовідносин, встановлені розміри грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу».
Таким чином, з урахуванням змін в грошовому забезпеченні з прийняттям Постанови № 704 - зміною у бік збільшення розміру грошового забезпечення відповідних категорій посад служби цивільного захисту та введенням для зазначених категорій осіб нових місячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) і премій у розмірах, встановлених законодавством, враховуючи визнання нечинними пунктів 1, 2 Постанови № 103, на підставі статей 43, 51, 63 Закону № 2262-ХІІ та пункту 5 Порядку № 45 позивач набув право на перерахунок пенсії в частині наступних видів грошового забезпечення: посадовий оклад; оклад за званням; процентна надбавка за вислугу років; надбавка за виконання особливо важливих завдань; надбавка за умови режимних обмежень; премія.
Тим більше, після втрати чинності з 05 березня 2019 року пунктів Постанови № 103 та Порядку № 45, які обмежували складові грошового забезпечення, що враховуються при перерахунку пенсії, відповідач-2 зобов`язаний реалізувати у повній мірі положення статті 63 Закону № 2262-ХІІ та включити до довідки про розміри грошового забезпечення, які враховуються при перерахунку пенсії, передбаченні Постановою № 704 розміри додаткових видів грошового забезпечення, які первинно не були включенні через встановлення Постановою № 103 обмеження.
Тому безпідставними є доводи відповідача-2, що прийняте Окружним адміністративним судом міста Києва в адміністративній справі № 826/3858/18 рішення не є тим юридичним фактом, який в силу вимог пунктів 1, 2, 3 Порядку № 45 (в редакції до 21.02.2018) тягне за собою обов`язок відповідача-2 оформити та направити до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області нову довідку про розмір грошового забезпечення позивача.
Водночас, апеляційний суд звертає увагу на вимоги частини другої статті 265 КАС України, яка визначає, що нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.
Таким чином, із врахуванням статті 265 КАС України до спірних правовідносин, що склались між сторонами у даній справі до 05.03.2019, положення пунктів 1, 2 Постанови № 103  підлягають застосуванню.
Пункти 1, 2 Постанови № 103 були визнані протиправними і нечинними у судовому порядку рішенням суду у справі № 826/3858/18, яке набрало законної сили 05.03.2019, а відтак, ураховуючи наведені вище положення процесуального закону, починаючи саме з цієї дати вказаний нормативно-правовий акт Кабінету Міністрів України, у відповідній частині, втратив чинність і не підлягав застосуванню. 
Визнання не чинними в подальшому пунктів 1, 2 Постанови № 103 рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва не може мати наслідком зобов`язання відповідачів до вчинення певних дій за період до 05.03.2019, оскільки цей факт не розповсюджує свою дію на правовідносини, що склались між позивачем та відповідачем до набрання відповідним судовим рішенням законної сили.
Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 14.06.2019 по справі №2040/6355/18.
Таким чином, з 05.03.2019 – з дня набрання чинності судовим рішенням у справі № 826/3858/18, а не з 01.01.2018 як просить позивач, виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, оскільки з цієї дати ОСОБА_1 має право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з постановою № 704 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ та статті 9 Закону №2011-ХІІ.
Відтак, суд першої інстанції підставно відмовив в задоволенні позовних вимог за вказаний календарний проміжок часу з 01.01.2018 по 04.03.2019.
Європейський Суд з прав людини в своєму рішенні «Великода проти України» від 03.06.2014 зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.
Також апеляційний суд не приймає до уваги та не застосує у даній справі правову позицію Верховного Суду від 06 лютого 2019 року, висловлену у справі №522/2738/17, на яку покликається позивач, оскільки така стосується відмінних за змістом правовідносини. 
Разом з тим, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами позивача про реальність загрози невиконання судового рішення. 
Частиною другою статті 14 КАС України визначено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Відповідно до частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Зазначена правова норма кореспондується з положеннями підпункту «ґ» пункту 4 частини першої статті 322 цього Кодексу, якою визначено вимоги до змісту постанови суду апеляційної інстанції, де передбачено, що у резолютивній частині постанови зазначається, зокрема, встановлення судом строку для подання суб`єктом владних повноважень - відповідачем до суду першої інстанції звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.
При цьому, такі процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин. Тобто зобов`язання суб`єкта владних повноважень - відповідача у справі подати суду звіт про виконання постанови суду є правом, а не обов`язком суду.
Враховуючи обставини справи, колегія суддів вважає можливим та необхідним встановити судовий контроль за його виконанням шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про його виконання до суду першої інстанції у місячний строк з дня отримання його копії.
Загалом оцінюючи наведені апелянтами доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи, наведені в позовній заяві, були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.
Відповідно до частин першої-четвертої статті 242 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ґрунтуватися на засадах верховенства права.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
З огляду на вищезазначене, вказаним вимогам оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає лише частково.
Відповідно до частин першої та другої статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Принцип верховенства права у рішеннях ЄСПЛ щодо України стосується вимог «якості» закону та юридичної визначеності. Так, принцип верховенства права вимагає дотримання вимог «якості» закону, яким передбачається втручання у права особи та в основоположні свободи. Так, у рішенні від 10 грудня 2009 року у справі «Михайлюк та Петров проти України» (№ 11932/02) зазначено: Суд нагадує, що вираз «згідно із законом» насамперед вимагає, щоб оскаржуване втручання мало певну підставу в національному законодавстві; а також це законодавство повинно відповідати принципу верховенства права.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча, пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Право на вмотивованість судового рішення, яке є складовою права на справедливий суд, не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (параграф 32 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).
Згідно з частинами першою та другою статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Доводи Івано-Франківського ОВК безпідставні, свідчать про довільне і неправильне трактування ним норм пенсійного законодавства., тому колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги.
Враховуючи те, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про зобов`язання ГУ ПФУ в Івано-Франківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, відповідно до складеної Івано-Франківським ОВК нової довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 із врахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, починаючи з 05.03.2019, проте помилково вважав, що заявлена вимога позивача про встановлення судового контролю за виконанням вказаного рішення суду не підлягає до задоволення, то апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити частково.
Керуючись статтями 241, 242, 308, 311, 315, 317, 321, 325, 328, 329, 370 КАС України, суд -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2019 року у справі № 300/1859/19 скасувати в частині відмови встановлення судового контролю за виконанням рішення та ухвалити нове.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області надати у місячний строк звіт про виконання судового рішення.
В решті рішення залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	В. С. Затолочний 	
судді	 	Н. В. Бруновська 	
 	 	З. М. Матковська