УХВАЛА

30 січня 2020 року 
м. Київ

Справа №  904/6063/17 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Губенко Н. М. - головуючий, Кролевець О. А., Ткач І. В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги  ОСОБА_1 

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області 
у складі судді Петренко Н. Е.
від 20.06.2017 та
на постанову Центрального апеляційного господарського суду 
у складі колегії суддів: Парусніков Ю. Б., Білецька Л. М., Коваль Л. А.
від 20.05.2019

за позовом Комунального підприємства Миколаївської міської ради "Миколаївелектротранс"
до Фізичної особи - підприємця Падалка Михайла Сергійовича
за участю ОСОБА_1 
про стягнення 87 931,13 грн, 

ВСТАНОВИВ:

19 грудня 2019 року ОСОБА_1 , як особа, що подавала апеляційну скаргу, вдруге звернувся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.06.2017 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 20.05.2019 у справі № 904/6063/17.

Ухвалою Верховного Суду від 27.12.2019 касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.06.2017 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 20.05.2019 у справі № 904/6063/17 залишено без руху на підставі частини 2 та 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, із наданням скаржнику строку для усунення недоліків, шляхом подання до суду доказів сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі та наведення інших підстав та обґрунтування для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.

При цьому Судом зазначено, що у клопотанні про поновлення пропущеного процесуального строку, викладеному у касаційній скарзі, зазначені обставини не є такими, що свідчать про наявність поважних причин пропуску процесуального строку на касаційне оскарження, оскільки повернення попередньої касаційної скарги зумовлено бездіяльністю самого скаржника. 

Ухвалою від 19.08.2019 Верховний Суд залишив без руху вперше подану касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.06.2017 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 20.05.2019 у справі № 904/6063/17 з підстав ненадання скаржником документів, що підтверджують сплату судового збору за подання касаційної скарги у встановлених законом порядку і розмірі, а також ненадання доказів надсилання копії касаційної скарги з додатками іншим учасникам справи № 904/6063/17; надав скаржнику строк на усунення недоліків касаційної скарги до 10.09.2019. У зв`язку із неусуненням недоліків касаційної скарги протягом встановленого строку, ухвалою від 01.10.2019 Верховний Суд повернув касаційну скаргу ОСОБА_1 разом з доданими до неї матеріалами на підставі частини 5 статті 292 Господарського процесуального кодексу України.

21 січня 2020 року на адресу Суду надійшлj клопотання ОСОБА_1 про усунення недоліків касаційної скарги, в якій скаржник просить поновити пропущений строк на касаційне оскарження рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.06.2017 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 20.05.2019 у справі № 904/6063/17, посилаючись на ті ж самі підстави, що були зазначені у клопотанні, викладеному в касаційній скарзі, які вже в ухвалі Верховного Суду від 27.12.2019 були визнані Судом неповажними. 

Відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини 1 статті 293 цього Кодексу.

При цьому, Верховний Суд звертає увагу скаржника на те, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі "Станков проти Болгарії" від 12.07.2007).

Наведене повністю узгоджується з правовими позиціями, сформованими Європейським судом з прав людини у справах Levages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії), згідно з якими умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" (заява №24402/02) також визначено, що право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг (п. 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення від 28.05.1985 у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства" (п. 57). 

За приписами пункту 4 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі № 904/6063/17.

Посилання ОСОБА_1 , що Судом безпідставно застосовані до нього процесуальні норми щодо "учасника справи", оскільки, на його думку, він не є стороною чи третьою особою і не підпадає під категорію "інших учасників судового процесу", не беруться до уваги з огляду на частину 3 статті 254 Господарського процесуального кодексу України.

У зв`язку із відмовою у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.06.2017 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 20.05.2019 у справі № 904/6063/17 клопотання про відстрочення сплати судового збору у сумі 3 200,00 грн до 18.02.2020 залишається без розгляду.

Керуючись статтями 234, 292, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд, 

УХВАЛИВ:

1. Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

2. Відмовити ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.06.2017 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 20.05.2019 у справі № 904/6063/17. 

3. Надіслати скаржнику касаційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами. Копію касаційної скарги залишити у Верховному Суді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий                                                                                   Н. М. Губенко 

Судді                                                                                                О. А. Кролевець
 
                                                                                                         І. В. Ткач