УХВАЛА

23 січня 2020 року 
Київ
справа №640/18527/18
адміністративне провадження №К/9901/757/20

Колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду: суддя -доповідач - Гусак М. Б., судді - Гімон М. М., Усенко Є. А., перевіривши касаційну скаргу Офісу великих платників податків Державної податкової служби (правонаступник Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби) на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року у справі № 640/18527/18 за позовом  товариства з обмеженою відповідальністю «С.К.С» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування рішень,  
УСТАНОВИЛА:

28 грудня 2019 року Офісом великих платників податків Державної податкової служби до Верховного Суду надіслано касаційну скаргу на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року про відмову у відкритті апеляційного провадження у зв`язку із неусуненням недоліків апеляційної скарги.
Заявник просить здійснити процесуальне правонаступництво у справі, поновити пропущений строк на касаційне оскарження, та скасувати оскаржувану ухвалу апеляційного суду, а справу на правити до апеляційного суду для продовження розгляду. 
Касаційну скаргу обґрунтовано тим, що апеляційним судом не було надано оцінки доводам скаржника щодо неможливості вчасно сплатити судовий збір за апеляційне оскарження рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 березня 2019 року у зв`язку із недостатністю фінасування.  
Колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду доходить висновку про те, що правильне застосовування Шостим апеляційним адміністративним судом норм права під час постановлення оскаржуваної ухвали є очевидним і не викликає розумних сумнівів, враховуючи таке.  
Як вбачається з оскаржуваної ухвали, а також з ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2019 року про залишення апеляційної скарги без руху, звертаючись до суду апеляційної інстанції вдруге з апеляційною скаргою від 9 серпня 2019 року, тобто з пропуском 30-денного строку на оскарження рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 березня 2019 року, апелянтом не надано жодних доказів, які підтверджували б поважність пропуску строку для подачі апеляційної скарги. Також, апеляційний суд зауважив, що апелянтом надано суду платіжне доручення від 30 липня 2019 року № 1847, яке проведено банком 31 липня 2019 року, проте, не наведено поважних причин неподання апеляційної скарги в період з моменту сплати судового збору (31 липня 2019 року) до моменту подачі апеляційної скарги - 9 серпня 2019 року.

Колегія суддів погоджується із позицією суду апеляційної інстанції та зазначає, що законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними, та після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Таким чином, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій і стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.
У справі "Рисовський проти України" Європейський Суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси. Тобто, виходячи з принципу "належного урядування", державні органи зобов`язані діяти вчасно та в належний спосіб, а держава не повинна отримувати вигоду у вигляді поновлення судами строку на оскарження судових рішень та виправляти допущені органами державної влади помилки за рахунок особи, яка діяла добросовісно (у даному випадку - за рахунок позивача у зв`язку з порушенням принципу остаточності судового рішення, прийнятого на користь останнього). Крім того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі" "право на суд" не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.
Відповідно до частини другої статті 333 КАС України у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо, зокрема, правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Отже, з огляду на очевидну безпідставність касаційної скарги колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження за скаргою Офісу великих платників податків Державної податкової служби на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року у справі № 640/18527/18.
Керуючись статтями 333, 355, 359 КАС України,  

УХВАЛИЛА:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Офісу великих платників податків Державної податкової служби на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року у справі № 640/18527/18.
2. Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу.
3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.        
 Судді:	 	 М.  Б. Гусак	 	
 	 	 М.  М. Гімон	 	
 	  	 Є.  А. Усенко