Справа № 415/7720/19 
Провадження № 33/810/197/19 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Луганського апеляційного суду Рябчун Олена Вікторівна, розглянувши апеляційну скаргу адвоката Самарського Валерія Валерійовича в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,- ОСОБА_1 , подану на постанову судді Лисичанського міського суду Луганської області від 12 листопада 2019 року, якою
ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , має громадянство України, працює у КП "Термоізоляція", мешкає у АДРЕСА_1 ,
визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.122-4, 124 КпАП України,

встановила:

Постановою судді Лисисчанського міського суду Луганської області від 12 листопада 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124, ст.122-4 КпАП України, та призначено стягнення у вигляді штрафу розміром шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн, із позбавленням права керування транспортним засобом на строк 01 рік, також визначено зобов`язання сплати ним судового збору у розмірі 384,2 грн.

Відповідно до змісту постанови 08.09.2019 року о 16 годині 15 хвилин в м. Лисичанськ по вулиці Карла Маркса,208, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2102, державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився в медичному закладі, результат позитивний. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

08.09.2019 року о 16 годині 15 хвилин в м. Лисичанськ по вулиці Карла Маркса,208, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом ВАЗ 2102, державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_2 , не вибрав в установлених межах безпечної швидкості руху та не врахував дорожньої обстановки, внаслідок чого скоїв наїзд на перешкоду (електроопору), при ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження, чим порушив п.п.12.1, 12.3 ПДР України, за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП.

08.09.2019 року о 16 годині 15 хвилин в м. Лисичанськ по вулиці Карла Маркса,208, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом ВАЗ 2102, державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_2 не вибрав безпечної швидкості руху та не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого скоїв наїзд на перешкоду (електроопору), після чого залишив місце пригоди, приймалися міри до розшуку, чим порушив п.2.10а ПДР України, за що передбачена відповідальність ст.122-4 КУпАП.
На зазначену постанову суду адвокат Самарський В.В., який діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить судову постанову скасувати та закрити провадження у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Посилається на те, що судового засідання не було, ОСОБА_1 знаходився в коридорі Лисичанського міського суду, але його не допитували, він не надавав пояснень, заявлені ним клопотання про допит і виклик свідків не розглядали. Невідома ОСОБА_1 жінка повідомила, що суду ніколи викликати свідків і на наступний день він зможе забрати постанову по справі. 
Вказує, що в зазначений постанові та протоколах БД №129478, БД №192446, БД №122556 від 08.09.2019 року зазначено транспортний засіб ВАЗ 2102, державний номерний знак НОМЕР_1 , що не відповідає дійсності. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 у транспортного засобу в якому знаходився ОСОБА_1 державний номерний знак НОМЕР_3 .
Стверджує, що коли поліцейські прибули до автомобіля в якому сидів ОСОБА_1 у цього автомобіля було відсутнє колесо та інші деталі, що унеможливлює керування транспортним засобом, сам ОСОБА_1 пояснював працівникам поліції, що він не керував транспортним засобом, ним керувала інша особа, яка була поруч і яку ОСОБА_1 просив суд допитати, але поліцейські та суд вказані пояснення проігнорували. 

У судовому засіданні апеляційного суду захисник Самарський В.В. та особа, що притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 підтримали доводи апеляційної скарги сторони захисту, просили постанову Лисичанського міського суду Луганської області від 12.11.2019 року скасувати та, на підставі п.1 ст.247 КпАП України, закрити провадження по справі.

Перевіривши витребувані із Лисичанського міського суду Луганської області матеріали провадження про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , вислухавши адвоката Самарського В.В. та правопорушника ОСОБА_1 на підтримку поданої апеляційної скарги, допитавши свідків - працівників батальону УПП у Луганській області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , проаналізувавши зміст судової постанови та співставивши викладені у ній обставини із наявними у матеріалах доказами та відео матеріалами, змістом пояснень свідків, вважаю, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає за такими підставами.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КпАП України суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинене правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вищезазначені вимоги закону виконані судом у повному обсязі.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП підтверджується сукупністю доказів, яким суд першої інстанції дав належну оцінку, а саме адміністративними протоколами від 08.09.2019 року серії БД № 192478, серії БД № 122556 та серії БД № 192446, поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.п.48-49), висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 793 від 08.09.2019 року(а.п.7), схемою місця ДТП(а.п.34), диском із відеозаписом правопорушення та іншими матеріалами справи.

Пояснення поліцейських ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтверджують та доповнюють у деталях встановлені сукупністю доказів обставини щодо затримання після вчинення ДТП (за прикметами, наведеними свідками ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ) ОСОБА_1 на території шиномонтажу із метою усунути спричиненні зіткненням із електроопором механічні ушкодження, наявність у цьому ж місці іншого транспортного засобу, яким автомобіль ОСОБА_1 був доставлений для ремонту ( і про який також зазначали свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ), наявність у ОСОБА_1 стану алкогольного сп`яніння.

Посилання захисника на те, що суд розглянув матеріали даної справи без правопорушника, не можна визнати обґрунтованими, оскільки у постанові суду містяться пояснення ОСОБА_1 , правильність змісту яких він підтвердив під час апеляційного розгляду справи.
Твердження захисника про те, що протоколи про адміністративне правопорушення та винесена постанова були складені на неіснуючий транспортний засіб через те, що в них вказаний державний номерний знак   НОМЕР_1 замість Е 7104 ВГ суд вважає технічною помилкою, оскільки, у протоколі серії БД №192446, складений членом того ж екіпажу патрульної поліції ОСОБА_4 у цей же день, зазначений вірний номерний знак (як і у схемі ДТП) Е 7104 ВГ, із переліком пошкоджень на даному транспортному засобі.
Зазначена технічна помилка не впливає на доведеність провини ОСОБА_1 при встановлених судом обставинах і на підставі сукупності зібраних доказів.

Згідно ч. 2 ст. 36 КУпАП,  якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Застосовуючи такий вид адміністративного стягнення, як штраф з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік, суд першої інстанції враховував вищенаведені вимоги чинного законодавства, обставини справи, особу правопорушника, можливі наслідки вчиненого. Обставин що пом`якшують та обставин, що обтяжують відповідальність суд не вбачив. 
Застосований місцевим судом до ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення є справедливим та достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню ним аналогічних правопорушень.  
Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 251 КУпАП, об`єктивно з`ясував обставини справи із урахуванням наявних та досліджених в судовому засіданні доказів, дійшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130,ст. 124, ст. 122-4 КУпАП.
          На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130,  ст. 294 КУпАП, суддя

                                постановила:

Постанову судді Лисичанського міського суду Луганської області від 12 листопада 2019 року щодо  ОСОБА_1  за ч. 1 ст. 130,ст. 124, ст. 122-4 КпАП України залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Самарського В.В., який діє в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

               Суддя                                                Рябчун О.В.