Ухвала    
 
11 лютого 2020 року
м. Київ
справа № 183/2762/19
провадження № 61-2393 ск20 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області                 від 27 серпня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду             від 10 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,
ВСТАНОВИВ:
До Верховного Суду 29 січня 2020 року ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 серпня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 10 грудня 2019 року з пропуском строку, установленого частиною першою статті 390 ЦПК України.
У клопотанні, доданому до касаційної скарги, заявник порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки повний текст оскаржуваної постанови отримала поштою 15 січня                      2020 року, що підтверджується відповідними доказами.
Оскільки повний текст судового рішення не було вручено у день його проголошення або складення, заявник має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин відповідно до статті 390 ЦПК України.
Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, заявник у розумний інтервал часу після отримання копії постанови суду апеляційної інстанції звернулася з касаційною скаргою, вважаю за можливе його поновити.
Однак, касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Заявник у касаційній скарзі зазначає, що звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», яка передбачає, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав, однак доказів на підтвердження вказаних обставин не додала.
За таких обставин, відповідно до вимог частини четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надати докази, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору або сплатити судовий збір відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір». 
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених                 статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Поновити  ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 серпня 2019 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 10 грудня 2019 року. 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області                 від 27 серпня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду             від 10 грудня 2019 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 10 березня 2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                    О. В. Білоконь