Єдиний унікальний номер 219/496/20
Номер провадження 33/804/93/20 

                                                              ПОСТАНОВА
             ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2020р. суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Залізняк Р.М., розглянувши в м. Бахмут Донецької області апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 21.01.2020р., якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_1 , 
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172 - 20 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 3655 грн. 00 коп.

    в с т а н о в и л а : 

Постановою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 29.01.2020р. ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі  3 655 (три тисячі шістсот п`ятдесят п`ять) грн. 

Постанова суду першої інстанції оскаржена особою, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який в апеляційній скарзі:
- зазначив, що не погоджується з оскаржуваною постановою та вважає, що суд прийшов до помилкового висновку щодо притягнення його до адміністративної відповідальності, у порушення вимог ст. 245 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно не з`ясував кожної обставини справи, не вирішив їх у точні відповідності із законом, чим також порушив вимоги ст. 6 ЄКПЛ, якою кожному гарантовано право на справедливий суд;
- вважає, що висновок суду про його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення є передчасним, судом не дотримано принцип доведення винуватості «поза розумним сумнівом», та вказані у оскаржуваній постанові підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності не є беззаперечними доказами вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП;      
- вважає, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не є доказом вчинення правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення,  що узгоджується з правовою позицією, висловленою в постанові ВС від 26.04.2018р. у справі № 338/1/17;      
- вказує, що суд у своєму рішенні послався на пояснення військовослужбовців, які були надані ними 08.01.2020р., проте суд не вказує, які саме показання надали вказані свідки, та це не відображено в постанові; вказані свідки не були допитані в судовому засіданні, їх показання не можуть бути доказом, та не можуть бути враховані при прийнятті рішення;        
- наголошує, що довідка КЛПУ «Міського наркологічного диспансеру м. Слов`янська» Донецької області викликає сумнів у достовірності вказаних в ній відомостей, оскільки огляд на стан сп`яніння проведений з використанням мундштуку, який вже був у використанні, що могло бути причиною невірних показань, інші докази не доводять його винуватість;
- зазначає, що суд не прийняв до уваги посилання особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, що йому не було надано можливості пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння шляхом здавання аналізів, а не шляхом продуття алкотестеру, та беззаперечно врахував показання завідуючого диспансерним відділенням ОСОБА_2 , які викликають сумнів у їх достовірності, що не можна визнати всебічним судовим розглядом; 
- зазначає, що із змісту протоколу про адміністративне правопорушення не можливо встановити фабулу вчиненого ним адміністративного правопорушення, оскільки протокол складено відносно нього за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, проте він протягом року до адміністративної відповідальності за ст. 172-20 КУпАП  не притягався, а матеріали, які б підтверджували дію особливого періоду в України відсутні, оскільки такий період обмежений строками проведення мобілізації, або часом, коли діє воєнний стан, проте в умовах відсутності рішення про оголошення війни або мобілізації, чи закінчення строків, встановлених для проведення мобілізації, особливий період не діє;    
- прохав оскаржувану постанову скасувати, справу про адміністративне правопорушення відносно нього закрити за відсутністю події та складу адміністративного  правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Про дату, час та місце судового розгляду особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 повідомлений належним чином, у судове засідання не з`явися, причини своєї неявки суду не повідомив.      

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги за таких підстав.

Так, згідно із змістом протоколу про адміністративне правопорушення  08.01.2020р.,  близько о 12.05год., військовослужбовець військової служби за контрактом в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 , перебуваючи в розташуванні підрозділу військової частини НОМЕР_2 в м. Бахмут Донецької області, в умовах особливого періоду, виконував обов`язки військової служби в стані алкогольного сп`яніння і в такому стані був виявлений командиром ремонтно-відновлювального батальйону підполковником ОСОБА_3 , чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Судом першої інстанції в обґрунтування прийнятого рішення про визнання винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення зазначено, що його винуватість підтверджена протоколом серії А2167  № 09 від 08.01.2020р., довідкою КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Слов`янська» № 16 від 08.01.2020р. щодо виявлення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 від 08.01.2020р., поясненнями військовослужбовців ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 08.01.2020р., направленням на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 08.01.2020р. № 16, свідоцтвом про перевірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 29/1/QM/045, яке чинне до 26.04.2020р., відповідність якого підтверджена сертифікатом відповідності алкотестеру «Драгер» № UA.TR.039.645 та декларацією про відповідність вимогам технічного регламенту щодо медичних виробів тощо. 

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції всебічно, повно та об`єктивно з`ясував обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачені ст. 280 КУпАП.

Відповідно до ст. 254 КУпАП найважливішим джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення є протокол про вчинення адміністративного правопорушення, який повинен містити ознаки правопорушення, передбаченого КУпАП. 
Судом апеляційної інстанції встановлено що суд, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, повно та всебічно дослідив протокол про адміністративне правопорушення, визнав його таким, що відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а тому він є належним та допустимим доказом, та надав йому оцінку у сукупності з іншими доказами у справі, а саме висновком медичної установи № 16  від 08.01.2020р. про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, письмовими поясненнями свідків - військовослужбовців ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , та не встановив підстав, які б вказували на відсутність в діях особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
Так, судом першої інстанції в обґрунтування висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП поклав вказані вище докази, ретельно дослідив зміст цих доказів. Судом були зіставлені ознаки фактично вчиненого ОСОБА_1 діяння та ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, які обґрунтовані фактичними обставинами справи, та судом зроблений висновок про їх відповідність.

З урахуванням наведеного вище, доводи апеляційної скарги, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не є доказом вчинення правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не можу бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення,  що узгоджується з правовою позицією висловленої в постанові ВС від 26.04.2018р. у справі № 338/1/17, є неспроможними.

Доводи апеляційної скарги особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,  що суд не прийняв до уваги посилання особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, що йому не надано можливості пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння шляхом здавання аналізів, а не шляхом продуття алкотестеру, та беззаперечно врахував показання завідуючого диспансерним відділенням ОСОБА_2 , які викликають сумнів у їх достовірності, що не можна визнати всебічним судовим розглядом, є мають під собою підґрунтя за таких підстав.
Як вбачається з мотивувальної частини оскаржуваної постанови, суд дослідив доводи особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_6 щодо ненадання йому можливості пройти додатковий медичний огляд на стан сп`яніння та дійшов висновку, що вони спростовуються показаннями свідка ОСОБА_2 , який показав, що ОСОБА_6 під час обстеження, а саме продуття Alcotest «Drager» та після обстеження на стан сп`яніння ніяких зауважень, скарг, клопотань про проведення додаткового медичного огляду не заявляв, а його доводи щодо необізнаність про свої права не є підставою для його звільнення від адміністративної відповідальності, та з такими висновками також погоджується суд апеляційної інстанції. 
З аналогічних підстав є неспроможними доводи апеляційної скарги особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , що довідка КЛПУ «Міського наркологічного диспансеру м. Слов`янська» Донецької області викликає сумнів у достовірності вказаних в ній відомостей, оскільки огляд на стан сп`яніння проведений з використанням мундштуку, який вже був у використанні, що могло бути причиною невірних показань, інші докази не доводять його винуватість.

Доводи апеляційної скарги особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , що суд у своєму рішенні послався на пояснення військовослужбовців, яки були надані ними 08.01.2020р., проте суд не вказує, які саме показання надали вказані свідки, та це не відображено в постанові; вказані свідки не були допитані в судовому засіданні, їх показання не можуть бути доказом, та не можуть бути враховані при прийнятті рішення є неспроможними, за таких підстав.
Суд  у судовому засіданні дослідив письмові показання військовослужбовців ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у сукупності з іншими доказами по справі, та не встановив будь-яких суперечностей письмових показань свідків з іншими доказами. При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що у своїх письмових поясненнях свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 показали, що особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 був виявлений  з ознаками алкогольного сп`яніння та при його медичному огляді алкотетсер показав 0,91 проміле вмісту алкоголю у видихаємому ОСОБА_1 повітрі.

Враховуючи наведене вище, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими та вмотивованими висновки суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП при обставинах, викладених у постанові суду, які підтверджені належними доказами, які досліджені та оцінені судом, а доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про його невинуватість у вчиненому є безпідставними.  

Проте, суд апеляційної інстанції, враховуючи характер вчиненого правопорушення, дослідивши дані про особу ОСОБА_1 , який позитивно характеризується за місцем проживання, відповідно до службової характеристики від 12.12.2017р. за час проходження служби у в/ч НОМЕР_3 характеризувався позитивно, відповідно до копії трудової книжки у період з 04.08.2003р. по 17.12.2017р. проходив службу за контрактом у військовій частині в/ч НОМЕР_3 (по охороні Чорнобильській атомній електростанції) на посаді контролера, нагороджений двома грамотами «За сумлінне ставлення до виконання службових обов`язків, високий професіоналізм та з нагоди Дня Збройних сили України», та «За заслуги у захисті Державного суверенітету, територіальної цілісності, зміцнення обороноздатності та безпеки України» від 14.10.2019р., відповідно до службової характеристики від 17.02.2020р. за час проходження військової служби  у в/ч НОМЕР_1 характеризується позитивно, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягався, а також враховуючи принцип гуманізму та індивідуалізації покарання суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що до ОСОБА_1 доцільно застосувати захід громадського впливу та звільнити його від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд командиру в/ч НОМЕР_1 м.  Чернігів, де він проходить військову службу відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 24.02.2020р із скасуванням постанови та закриттям провадження по справі.
На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 21 294 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 29.01.2020р., якою ОСОБА_1 , визнано  винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-20 ч.3 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі  3 655 ( три тисячі шістсот п`ятдесят п`ять) грн. задовольнити частково.
Постанову Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 29.01.2020р., якою ОСОБА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі  3 655 ( три тисячі шістсот п`ятдесят п`ять) грн. скасувати.

Звільнити особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП з передачею матеріалів командиру військової частини в/ч НОМЕР_1 в м. Чернігів для розгляду щодо  прийняття заходів відповідного реагування, та закрити провадження по справі.

Командиру військової частини в/ч НОМЕР_1 в м. Чернігів в десятиденний строк з дня одержання матеріалів про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, повідомити Артемівський міськрайонний суд Донецької області про заходи впливу, які застосовані до нього.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя