ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/813/19                                                                    Суддя (судді) першої інстанції: Каракашьян С.К.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  22 січня 2020 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача          - Єгорової Н.М.,
суддів                    - Сорочка Є.О., Федотова І.В.,
секретарі           - Казюк Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 жовтня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-
ВСТАНОВИЛА:
У січні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, в якому просила суд - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві перерахувати її пенсію з урахуванням довідок, виданих Надимською центральною районною лікарнею від 10 серпня 2015 року № 69, від 31 серпня 2018 року № 536, № 537, № 538, № 539 з урахуванням періоду роботи на Крайній Півночі в кратності.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 жовтня 2019 року у задоволенні позову відмовлено. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що позивач звернулась до пенсійного органу із заявою довільної форми. Наголосив, що з аналізу змісту листа Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 04 грудня 2018 року № 125094/03, вбачається, що позивачу не було відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії, а повідомлено про те, що перерахунок пенсії буде здійснено після подання відповідної заяви та довідок.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що звернулася до відповідача з заявою про перерахунок пенсії у довільній формі, проте це не перешкоджало розглянути її по суті, однак, ГУ ПФ у м. Києві не було прийнято рішення про перерахунок пенсії або відмову у перерахунку пенсії. Зазначає, що розгляд та надання відповіді в порядку Закону України «Про звернення громадян» не передбачено Законом № 1058-V та Порядком № 22-1. Підкреслює, що відповідач відмовив у видачі бланку заяви про перерахунок пенсії та відмовив у реєстрації поданої нею заяви.
У межах встановленого судом строку відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 з 01 липня 2018 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києва та отримує пенсію за віком, розмір якої обчислено відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
При цьому, листом від 24 жовтня 2018 року № 99615/02/Х-7505 ГУ ПФУ у м. Києві проінформовано позивача, що пенсію ОСОБА_1 обчислено з урахуванням страхового стажу 51 рік 11 місяців 14 днів. Коефіцієнт страхового стажу з урахуванням кратності 1% -0,51917.
Поряд з викладеним суд встановив, що 22 листопада 2018 року позивач звернулась до ГУ ПФУ у м. Києві із заявою про перерахунок пенсії на підставі довідок, виданих Надимською центральною районною лікарнею від 10 серпня 2015 року № 69, від 31 серпня 2018 № 536, № 537, № 538, № 539.
Разом з тим, листом від 04 грудня 2018 року № 125094/03 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повідомило позивача про відсутність підстав для розгляду заяви про перерахунок пенсії, оскільки заява не відповідає встановленому зразку та довідка для перерахунку надана в копії.
Вважаючи таку відмову відповідача протиправною, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.
На підставі встановлених вище обставин, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивач не довів обставин, які б свідчили про порушення його прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин, а відповідач, як суб`єкт владних повноважень, довів правомірність своїх дій, а тому відсутні підстави для задоволення позову.
З таким висновком суду першої інстанції не можна не погодитися з огляду на наступне.
Відповідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За правилами ст.44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09 липня 2003 року (далі - Закон № 1058-IV) заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії (частина 5  статті 45 Закону № 1058-IV).
Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій урегульовано "Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України № 13-1 07.07.2014) (далі - Порядок № 22-1).
Пунктом 4.1 Порядку № 22-1 встановлено, що орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3).
Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.
Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.
Згідно з п.4.2 Порядку №22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію:
1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;
2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;
3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності);
4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 4), копія якої зберігається у пенсійній справі.
Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.
Рішення органу про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший візується спеціалістом, який його підготував, та спеціалістом, який його перевірив. Рішення підписується начальником управління (заступником начальника управління відповідно до розподілу обов`язків) та завіряється печаткою управління (п.4.3 Порядку №22-1).
Таким чином, законодавством передбачено спеціальний порядок призначення (перерахунок) пенсій, який є обов`язковим та передбачає дві складові: звернення особи з відповідною заявою про призначення (перерахунок) пенсії та прийняття органами ПФУ відповідного рішення за наслідками розгляду такої заяви.
З матеріалів справи слідує, що позивачем не дотримано встановленого порядку звернення за перерахунком пенсії, оскільки останньою не була подана заява встановленого зразка відповідно до Порядку №22-1, що не заперечується позивачем.
При цьому, лист від 04 грудня 2018 року № 125094/03 Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві не є рішенням суб`єкта владних повноважень, оскільки останнім надано відповідь на заяву позивача, яка зареєстрована як звернення громадян, а отже відповідачем не було прийнято рішення про відмову у здійснену перерахунку пенсії.
Доводи ОСОБА_1 щодо ненадання працівниками пенсійного органу зразка заяви колегією суддів оцінюються критично, оскільки позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних обставин. Крім того, як було вірно зазначено судом першої інстанції, зразок вказаної заяви є додатком до Порядку № 22-1 та знаходить у вільному доступі.
За таких обставин, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що заявлені позовні вимоги щодо вирішення спору про право на перерахунок пенсії є передчасними, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Крім того, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, - 
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 жовтня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

          Суддя-доповідач                                                                      Н.М. Єгорова 
Судді                                                                                 Є.О. Сорочко 
                                                                                          І.В. Федотов

Повний текст постанови складено «27» січня 2019 року.