Апеляційне провадження № 22-ц/824/3463/2020

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
18 лютого 2020 року                                                                                              м. Київ
Унікальний номер 757/13414/19-ц
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шахової О.В., суддів: Вербової І.М., Саліхова В.В.,
            розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_1 ,
            на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва, постановлену 10 грудня 2019 року в приміщенні суду під головуванням судді Волошина В.О.,-
 
ВСТАНОВИВ:
 
 В березні 2019 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до Фундації Квінна тіль Квінна в особі відокремленого підрозділу Українського філіалу Квінна тіль Квінна, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві про зобов`язання вчинити дії. 
24 жовтня 2019 року  ОСОБА_1 подала до суду заяву про зміну предмету позову, відповідно до якої просила установити факт перебування її з Українським філіалом Квінна тіль Квінна у фактичних трудових відносинах.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 10 грудня 2019 року   ОСОБА_1 відмовлено у прийнятті заяви до розгляду  в межах розгляду зазначеної цивільної справи і заяву її повернуто. 
Не погодившись з вказаною ухвалою суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує,зокрема, що подавши заяву про зміну предмету позову вона ніяким чином підстави заявленого нею позову не змінювала, а лише обґрунтувала необхідність встановлення факту перебування з відповідачем в трудових відносинах і виконання нею у відповідача трудових обов`язків. Тобто предмет і підстави заявлених нею позовних вимог від 13.09.19 (на виконання ухвали суду про усунення недоліків) і предмет і підстави зазначені в заяві є ідентичними. 
Окрім цього, зазначає, що судове засідання, яке було призначене на 24.10.2019 не проводилося та відкладено, а  перше засідання по справі відбулося 10 грудня 2019 року, а відтак, вважає, що строки подачі заяви про зміну предмета позову нею  порушено не було.
Відповідно до ч.2 ст.369 ЦПК України розгляд апеляційної скарги проводиться без повідомлення учасників справи.
Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду, апеляційний суд дійшов наступного.
Відмовляючи ОСОБА_1 в прийнятті заяви про зміну предмету позову, суд першої інстанції виходив з того, що   вона одночасно змінила предмет і підстави позову, а також подала вказану заяву з пропуском процесуального строку передбаченого ст.49 ЦПК України.
Проте повністю погодитись з такими висновками суду не можливо, з огляду на таке.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.
Згідно ч.3 ст.49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.
Як вбачається з матеріалів справи, на виконання ухвали суду від 03.07.19 про усунення недоліків,  позивачка надала суду заяву про усунення недоліків з відповідними додатками та саму позовну заяву також з відповідними додатками, які  були зареєстровані та прийняті судом 13.09.19.
Після цього та у відповідності до  п.5 ч.1 ст.187 ст.ст.190-192 ЦПК ухвалою суду від 17.09.19. по справі за позовом ОСОБА_1 відкрито провадження і справу призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 24 жовтня 2019 року, тобто без проведення підготовчого судового засідання.
Копію вказаної ухвали ОСОБА_1 отримала особисто 12.10.2019 (т. 1 ас.168).
24 жовтня 2019 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про зміну предмету позову, відповідно до якої просила встановити факт перебування ОСОБА_1 з Українським філіалом Квінна тіль Квінна у фактичних трудових відносинах.
Таким чином встановлено, що справу за позовом ОСОБА_1 про захист трудових прав призначено до розгляду  в порядку спрощеного позовного провадження, а відтак відповідно до  ч.3 ст. 49 ЦПК, заяву про зміну предмету позову ОСОБА_1 мала подати не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання.
 Проте, ОСОБА_1 подала таку заяву  з пропуском зазначеного строку, а саме 24.10.2019, тобто в день призначеного судом першого судового засідання, про що свідчить штамп суду про реєстрацію заяви.
 Заява про поновлення строку в порядку ст. 127 ЦПК України позивачкою не подавалась.
З огляду на викладене, висновок суду першої інстанції щодо відмови ОСОБА_1 в прийнятті заяви про зміну предмету позову та її повернення з підстав пропуску нею строку передбаченого ст.49 ЦПК, ґрунтується на встановлених обставинах та вимогах закону і                                                                                                                                                                               доводи апеляційної скарги, що засідання  призначене на 24.10.2019 не проводилося, а було перенесено за клопотанням відповідача на правильність висновків суду, в цій частині, не впливають.
Між тим, висновки суду про відмову в прийнятті заяви ОСОБА_1 з підстав  одночасної зміни нею предмету позову і підстав позову не знайшли свого підтвердження.
Законодавцем передбачено право судді під час підготовчого засідання заслухати уточнення позовних вимог та заперечень проти них та розглянути відповідні заяви (п.4  ч.2 ст.197 ЦПК України). Таке уточнення може стосуватися уточнень раніше заявлених вимог без зміни їх суті (помилки в датах, прізвищах, неточність формулювання). Однак, з огляду на права, надані сторонам процесуальним законом фундаментально відносно тексту позову, позивач може: збільшувати/зменшувати розмір позовних вимог (стосується вимог у грошовому вимірі), змінити підставу або предмету позову. І цей перелік є вичерпним.
Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Цей матеріальний зміст позовних вимог позивача проявляється в матеріально-правовій заінтересованості - отримати певне матеріальне благо.
Зміна підстав позову відбувається тоді, коли позивач в рамках конкретної позовної вимоги, в обґрунтування раніше заявлених позовних вимог (предмету позову) посилається на інші обставини якими він ці (перші) позовні вимоги, обґрунтовував.
Таким чином, зміна предмету позову означає зміну вимог з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета і підстав позову, як визначено вищенаведеною нормою ч. 3 ст. 49 ЦПК України, не допускається. Доповнення позовних вимог новими вимогами та новими обставинами по своїй суті є новим позовом.
Як вбачається, подавши 24.10.19 року заяву про уточнення предмету позову і сам позов, ОСОБА_1 , з урахуванням роз`яснень судової практики, лише обґрунтувала необхідність встановлення факту перебування з відповідачем в трудових відносинах і виконання нею у відповідача трудових обов`язків, тому колегія суддів погоджується,таким чином з доводами її апеляційної скарги про те, що предмет і підстави заявлених нею позовних вимог від 13.09.19 (на виконання ухвали суду про усунення недоліків) і предмет і підстави зазначені в заяві є ідентичними. У зв'язку з цим,  апеляційна скарга в зазначеній частині підлягає частковому задоволенню, а саме про зміну ухвали суду та виключення такого посилання суду з мотивувальної частини ухвали.
В той час, висновок суду про відмову в прийнятті заяви з підстав одночасної зміни предмету та підстав позову, в цілому не суперечить та не впливає на правильність  висновку суду про відмову ОСОБА_1 в прийнятті її заяви з підстав пропуску строку подання такої заяви. 
Відповідно до ч.4 ст.376 ЦПК  України зміна судового рішення може полягати в доповненні (або) зміні його мотивувальної та або резолютивної частини. 
На підставі викладеного та керуючись ст. 374, ч.4 ст. 376 , ст.ст.381, 382 ЦПК України, суд,-
 
П О С Т А Н О В И В :
            Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
            Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 10 грудня 2019 року змінити, виключивши з мотивувальної частини ухвали посилання суду на одночасну зміну позивачем ( ОСОБА_1 ) предмету і підстав позову.
В решті ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 10 грудня 2019 року залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
 
Суддя-доповідач:                                                           
 
Судді: